Справа № 713/1367/21
Провадження №1-кп/713/145/21
Вирок

Іменем України

13.07.2021 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого - судді Кириляк А.Ю. за участі секретаря Матейчук Л.Ю., прокурора Бойко О.В., неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_1 його законного представника ОСОБА_1 , захисника Ткач В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000178 від 05.06.2021 року по обвинуваченню неповнолітнього :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, не одруженого, з освітою середньою, не працюючого , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.240 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_2 04.06.2021 року біля 14 год. 25 хв., жит. АДРЕСА_1 , діючи умисно, всупереч до вимог законодавства, а саме: ст. 13 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 19 Кодексу України «Про надра», п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів»,Постанови Кабінету Міністрів України за №557 від 12.07.2005 «Про затвердження порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду», тобто не маючи дозвільних документів на проведення руслорегулюючих робіт та видобування корисних копалин, усвідомлюючи значення своїх протиправних дій, шляхом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, перебуваючи на руслі річки Черемош, що в адміністративних межах с. Банилів, Вижницького району, Чернівецької області, шляхом знімання верхнього шару ґрунту за допомогою лопати видобував та загрузив у транспортний засіб марки «ЗІЛ-ММЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , гравійно-піщану суміш у кількості 2,25 метрів кубічних.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/126-21/4579-ФХД від 14.06.2021 року судової експертизи грунтів, зразок ґрунту, що був відібраний під час ОМП 04.06.2021 року в с. Банилів, Вижницького району із піщано-гравійної суміші, що перебувала в багажному відділенні автомобіля марки «ЗІЛ-ММЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , відноситься до піщано-гравійної суміші, в якій кількість гравію становить 62,23%.

Зразок ґрунту, що був відібраний під час ОМП 04.06.2021 року в с. Банилів, Вижницького району із піщано-гравійної суміші, що перебувала в місці вибірки гравійно-піщаної суміші з русла річки «Черемош» в адміністративних межах с. Банилів, Вижницького району, Чернівецької області відноситься до піщано-гравійної суміші, в якій кількість гравію становить 63,8%.

Надані на дослідження зразки ґрунту, які були вилучені 04.06.2021 під час проведення ОМП із багажного відділення автомобіля марки «ЗІЛ-ММЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та із місця вибірки гравійно-піщаної суміші з русла річки «Черемош» в адміністративних межах с. Банилів, Вижницького району, Чернівецької області мають загально родові ознаки за кольором, карбонатністю та гранулометричним складом.

Відповідно до положень пункту 3.6 «Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ піску та гравію», затвердженої наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин при Міністерстві охорони навколишнього природного середовища України № 198 від 25.06.2007 піщано-гравійна порода - сипка гірська порода з вмістом гравійної складової більше 30 %.

Згідно з «Переліком корисних копалин загальнодержавного значення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994, сировина піщано-гравійна відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював, детально розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення зазначав, що він проживає у багатодітній сім`ї, шестеро дітей виховує одна мати. Весною він закінчив будівельний ліцей і має навики виконання будівельних робіт. Допомогаючи матері по господарству він вирішив побудувати огорожу. Для цього позичив у ОСОБА_3 вантажний автомобіль ЗІЛ , однак для яких цілей йому не повідомив та поїхав в русло річки Черемош, де за допомогою лопати навантажив гравійно-пішану суміш при цьому був викритий працівниками поліції. Просив звільнити його від покарання з застосуванням примусового впливу виховного характеру.

Таку ж позицію висловили законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_1 та захисник Ткач В.П..

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосовно речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_2 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України скоєне неповнолітнім ОСОБА_2 кримінальне правопорушення середньої тяжкості.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_2 встановлено, що він є неповнолітнім (17 років), характеризується в по місцю проживання позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий . Неповнолітній ОСОБА_2 щиро рокаявся, засуджував свою поведінку, вказав, що змінив свою поведінку, зробив висновки.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, яка обтяжує покарання обвинуваченого, судом невстановлено.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених ч. 2 ст. 105 КК України.

Згідно роз`яснень інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань "звільнення від покарання" (ч. ч. 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), "звільнення від відбування покарання" (ст.ст. 75, 79, 104 КК України), "звільнення від призначеного покарання" (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у справах № 161/7253/18, 168/625/19.

З досудової доповіді відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_2 вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Орган пробації вважає доцільним застосувати до обвинуваченого соціально-виховні заходи, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 5, 7 Постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", застереження (п. 1 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14 ), яке є одним із найм`якіших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

При вирішенні питання щодо призначення неповнолітньому обвинуваченому покарання, суд враховує вищевказані вимоги закону, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального прапорушення, особу обвинуваченого, враховує висновок уповноваженого органу з питань пробації, думку прокурора, який вважав за можливе звільнити неповнолітнього обвинуваченого від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження, пояснення інших учасників процесу, а також фактичні обставини справи, а тому доходить висновку, що неповнолітній обвинувачений на час постановлення вироку не потребує призначення йому покарання, а тому знаходить за можливе застосувати до нього ч. 1 ст. 105 КК України та звільнити його від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судових витрати вирішити в порядку ст.124 КПК України.

Заподіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_2 не застосовувався.

Скасувати арешт на тимчасове вилучене майно накладений ухвалою слідчого судді від 10.06.2021 року.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 374 - 376, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Неповнолітнього ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України, звільнити неповнолітнього ОСОБА_2 від покарання, без визначення його виду, із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді,- застереження.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 10.06.2021 року на тимчасово вилучене 04.06.2021 року під час огляду місця події в руслі річки Черемош в с. Банилів Вижницького району Чернівецької області майно: транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», модель «4502», реєстраційний номер' НОМЕР_2 , шляхом заборони власникові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 розпоряджатися ним; піщано-гравійну суміш, загальною кубомасою 2,25 куб.м, яка завантажена на транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», модель «4502», реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом заборони розпорядження та користування нею.

Речовий доказ: транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», модель «4502», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником, якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 , -залишити за ним.

Піщано-гравійну суміш, загальною кубомасою 2,25 куб.м.,, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Вижницького РВК, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 витрати на проведення експертизи грунтів в сумі 2059,44 гривень в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. Ю. Кириляк