Справа № 504/1750/21
Номер провадження 1-кс/504/537/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2021 рокусмт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю слідчої ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджане з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000404 від 30.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушеня, передбаченного ч.3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівсього районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджане з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , про арешт майна, а саме: мобільного телефону марки iPhone, моделі 11Pro, чорного кольору та мобільного телефону марки iPhone, моделі 7+, білого кольору.

В обгрунтування заявленого клопотання слідчий посилається на те, що в ході огляду відкритої ділянки місцевості було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки iPhone, моделі 11Pro, чорного кольору та мобільний телефон марки iPhone, моделі 7+, білого кольору. Вилучені предмети та речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та мають ознаки речових доказів, а відомості, установлені під час обшуку житла та іншого володіння особи будуть використані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні.

Слідча СВ відділу поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі, просила залучити до матеріалів клопотання постанову про визнання речових доказів у кримінальному провадженні від 30 травня 2021 року.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд клопотання без його участі.

У судове засідання зявилась власник майна ОСОБА_4 яка просила у задоволенні клопотання відмовити та повернути їй мобільні телефони.

Дослідивши матеріали клопотання та надані для ознайомлення документи, заслухавши слідчого та власника майна, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається із наданих матеріалів, слідчим відділенням ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000404 від 30.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушеня, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.05.2021 року до ЧЧ Відділу поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшла заява від гр. ОСОБА_4 про те, що 30.05.2021 року приблизно о 03:00 годині, невстановлені особи, перебуваючи по вулиці Шкільній в с. Ілічанка, Одеського району, Одеської області, шляхом погрози та застосування насилля, що не було небезпечним для її життя та здоров`я у момент спричинення, в ході вчинення злочину зайшовши до її будинку за адресою: АДРЕСА_1 відкрито заволоділи її майном, а саме двома золотими каблучками , золотим ланцюжком, грошовими коштами на суму 2000 дол. США, 6000 гривень, після чого зникли з місця події у невідомому напрямку.

30.05.2021 у період з 16:00 год. по 17:10 год., в ході проведеного огляду відкритої ділянки місцевості за адресою: Одеська обл., Одеський (Лиманський) р-н, с. Ілічанка, геолокація 46,6024310 та 30,1904540 слідчим СВ відділу поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки iPhone, моделі 11Pro, чорного кольору та мобільний телефон марки iPhone, моделі 7+, білого кольору.

Постановою слідчого від 30 травня 2021 року вишевказані речі були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Разом з тим, як вбачається з наданих матеріалів, сторона обвинувачення, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надала достатніх і належних доказів тих обставин, на які послалась у клопотанні.

В наданих матеріалах, як вважає слідчий суддя, не міститься жодного доказу того, що вказане у клопотанні майно, а саме: мобільний телефон марки iPhone, моделі 11Pro, чорного кольору та мобільний телефон марки iPhone, моделі 7+, білого кольору, відповідає, критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відповідна постанова органу досудового розслідування про визнання цього майна речовим доказом у провадженні є формальною.

В постанові слідчого від 30 травня 2021 року про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні не міститься достатнього обґрунтування, якому чи яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає зазначене вище майно.

Більш того із змісту абз. 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України вбачається, що тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку дозволяється лише у випадку якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого про арешт майна задоволенню не підлягає за недоведеністю та безпідставністю.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджане з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000404 від 30.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушеня, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1