Справа № 675/229/21
Провадження № 1-в/675/33/2021
У Х В А Л А
"01" червня 2021 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , засудженого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізяслав Хмельницької області в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_3 про заміну покарання у виді позбавлення волі більш м`яким,-

В С Т А Н О В И В :
До Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшла письмова заява засудженого ОСОБА_3 (по тексту ОСОБА_3 , засуджений) про заміну покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі.
Свою заяву засуджений ОСОБА_3 обгрунтовує тим, що вже відбув 2/3 строку покарання та має одне заохочення у вигляді подяки за роботу, що виконує в колонії і по даний час.
Як вважає засуджений, з огляду на вказані вище обставини, настання часу застосування пільги, передбаченої ч. 3 ст. 82 КК України, як і те, що він став на шлях виправлення, свідчить, що зарекомендував себе позитивно, а відтак невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
У судовому засіданні засуджений свою заяву підтримав повністю, покликаючись на обставини, що викладені в його письмовій заяві.
На переконання засудженого, він став на шлях виправлення, вже давно приймає участь у програмі, що стосується підготовки до звільнення, має позитивні наміри на майбутнє та планує займатися фермерством.
Захисник засудженого у судовому засіданні просила врахувати позитивні характеризуючі дані засудженого ОСОБА_3 та вказала на підставність поданої заяви, просила її задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні вказував на відсутність підстав для задоволення заяви засудженого, оскільки з`ясовані обставини справи свідчать, що вирішення такого питання на даний час є передчасним.
Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , доводи його захисника, врахувавши думку прокурора та перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі.
Частиною третьою ст. 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
При цьому, згідно з приписів п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України випливає, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року №2, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» констатується, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу, в тому числі поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як встановлено судом вироком Шепетівського міськрайонного суду від 17.06.2016 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 13 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 ухвалено рахувати з 17.06.2016 року, зараховано у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 17.10.2015 року по 17.06.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області від 04.12.2017 року вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.06.2016 року залишено без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_3 тримання під вартою з 17.10.2015 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та з 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 15.11.2018 року ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 04.12.2017 року щодо ОСОБА_3 змінено. Пом`якшено ОСОБА_3 , засудженому за ч. 1 ст. 115 КК України, призначене покарання до 11 років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення за період з 21 червня по 04 грудня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У решті судове рішення залишено без зміни.
При цьому, як вбачається з матеріалів особової справи та характеристики державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» від 17.02.2021 року початок строку відбування покарання засудженого ОСОБА_3 17.06.2016 року, кінець строку 30.08.2024 року.
У відповідності до даних особової справи засудженого ОСОБА_3 заохочувальна норма на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким по ст. 82 КК України настала після відбуття 2/3 покарання 31.12.2020 року.
Разом з цим, як встановлено з витягу з протоколу №01 від 14.01.2021 року засідання комісії державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» ОСОБА_3 було відмовлено в направленні матеріалів в суд щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, як таким, що не став на шлях виправлення. Суд констатує, що думка керівників частин та служб, що вирішують вказане питання була одностайна, що вбачається, зокрема, з опитувального листа, що знаходиться в матеріалах особової справи засудженого.
З матеріалів даних особової справи засудженого та характеристики державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» від 17.02.2021 року на засудженого ОСОБА_3 вбачається, що за період відбування покарання у виправних установах та слідчому ізоляторі останній характеризується посередньо, не завжди дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня.
Як з`ясовано судом, вказаний засуджений на теперішній час працює на підсобному господарстві установи, до праці ставиться посередньо, а поставлені завдання виконує під контролем адміністрації установи.
У ході розгляду справи судом також встановлено, що засуджений ОСОБА_3 не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом колонії та зневажливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, догляд за ними не здійснює.
Зазначені обставини підтвердив також і допитаний начальник відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_6 , який, крім цього повідомив, що засуджений ОСОБА_3 характеризується посередньо, часто отримує усні зауваження, а тому питання, яке останній ставить перед судом, є явно передчасним.
Також ОСОБА_6 звертав увагу, що вказаний засуджений під час відбування покарання, крім участі в програмі диференційованого виховного впливу "Підготовка до звільнення", в інших масових заходах, які проводяться, не приймає участі.
Повідомив суду, що на переконання адміністрації колонії, засуджений не довів, що став на шлях виправлення, а тому невідбута частина покарання не може бути замінена більш м`яким покаранням.
Крім встановлених та зазначених вище обставин, необхідно наголосити, що засуджений ОСОБА_3 , за час який реально відбував покарання саме у державній установі «Замкова виправна колонія (№58)» допустив тричі порушення встановленого режиму відбування покарання за що отримував дисциплінарні стягнення, які хоча і є погашеними, однак не можуть вказувати, що засуджений усвідомлено став на шлях виправлення.
Також встановлено, що за час відбування покарання вказаний засуджений отримав 12.01.2021 року одне заохочення, і воно являється єдиним та таке, що отримане занедовго до написання заяви, яка є предметом даного розгляду (28.01.2021 року).
Суд вважає, що незважаючи на те, що вказаний засуджений, хоча і працевлаштований і має вже одне заохочення, але при цьому на заходи виховного та профілактичного впливу реагує посередньо, то не має підстав ставити під сумнів висновок установи, що той не став на шлях виправлення.
На переконання суду, тільки фактичне відбуття засудженим необхідної частини покарання та одне заохочення, не може бути безумовною підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалізації засудженого є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Урахувавши усі дані, що стосуються засудженого, його посередні характеризуючі дані як впродовж всього періоду, так і останнього часу відбування покарання, суд вважає, що зібрані та досліджені докази в сукупності не дають підстав для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким.
Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про заміну покарання у виді позбавлення волі більш м`яким - відмовити повністю.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд в строк 7 (сім) днів з моменту її оголошення, а засудженим в той самий строк і в тому ж самому порядку, з моменту отримання копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1