Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/384/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1 ,
Категорія: ст. 185 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 000003за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.02.2021, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таужне Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2015 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік;
- вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.10.2015 року за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, без конфіскації всього особистого майна;
- вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2015 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;
- вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 16.03.2016 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;
- вироком Балтського районного суду Одеської області від 01.03.2017 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяць;
- вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.09.2020 року за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік;
- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2020 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком 4 місяці;
засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців, призначеного за даним вироком, шляхом часткового складання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.09.2020 року, визначено остаточне покарання на підставі п.1 ч.1 ст. 72 КК України ОСОБА_7 у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 13 січня 2021 року.
Цим же вироком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_7 вчинив таємне викрадання чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану із проникненням у інше приміщення та вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану із проникненням у інше приміщення. Злочини вчинено за таких обставин:
ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів проти власності, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та, діючи умисно, повторно вчинив кримінальне правопорушення злочин проти власності при наступних обставинах.

01.01.2021 року, близько 21.00 години, ОСОБА_7 спільно з свідком ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 розпивав спиртні напої у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .
Після тривалого розпивання спиртних напоїв, 01.01.2021 року, близько 23.00 години, у ОСОБА_7 раптово виник злочинний корисливий умисел на таємне викрадення майна, належного ОСОБА_9 . Невідкладно, з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, умисно, цілеспрямовано, з корисливого мотиву, переслідуючи мету особистого збагачення, злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до речей, належних потерпілому ОСОБА_9 , які знаходились в кімнаті житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_7 спільно з свідком ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпивав спиртні напої, звідки таємно викрав чуже майно чоловічу куртку марки «Bangteng», середня ринкова вартість якої становить 400,00 гривень, в кишені якої знаходився мобільний телефон марки «Honor 7A», середня ринкова вартість якого становить 2200,00 гривень, з СІМ-картою мобільного оператора «Київстар», середня ринкова вартість якої становить 55,00 гривень, та пару кросівок чорного кольору, марки «Vegas», середня ринкова вартість яких становить 350,00 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 3005,00 гривень. Одержавши можливість вільно розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_7 одягнувся у викрадені куртку з мобільним телефоном та кросівки, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення та пішов в напрямку с. Таужне Гайворонського району Кіровоградської області.

Крім того, 02.01.2021 року, близько 00.20 години, ОСОБА_7 йшов на вулиці Центральній в с. Вільховецьке Гайворонського району Кіровоградської області та в цей час у нього раптово виник злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна велосипеда. Невідкладно, з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, умисно, цілеспрямовано, з корисливого мотиву, переслідуючи мету особистого збагачення, злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно пройшов на огороджену територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_10 , де впевнившись у відсутності власника та інших сторонніх осіб, підійшов до господарчого приміщення, де приклавши значну силу за допомогою рук відчинив вхідні двері, які не були замкнені на запираючі пристрої, незаконно зайшов всередину приміщення, однак у зв`язку з тим, що велосипеда в даному приміщенні не було, ОСОБА_7 покинув дане приміщення та підійшов до іншого підсобного приміщення, де приклавши значну силу, за допомогою рук відчинив вхідні двері, які не були замкнені на запираючі пристрої, незаконно зайшов всередину приміщення та почав шукати велосипед.
Однак ОСОБА_7 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, та не заволодів велосипедом марки «Україна» блакитного кольору, середньо-ринкова вартість якого становить 1120 грн., належного потерпілому ОСОБА_10 , оскільки на подвір`ї вказаного домоволодіння включилося світло та з будинку вийшов господар ОСОБА_10 , у зв`язку з чим ОСОБА_7 був вимушений залишити місце вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, 02.01.2021 року, близько 00.30 години, ОСОБА_7 йшов на вулиці Центральній в с. Вільховецьке Гайворонського району Кіровоградської області та в цей час у нього раптово виник злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна. Невідкладно, з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, умисно, цілеспрямовано, з корисливого мотиву, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно пройшов на огороджену територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , де, упевнившись у відсутності власника і сторонніх осіб, ОСОБА_7 підійшов до господарчого приміщення (гаража), у якому ОСОБА_11 зберігав майно, та через вхідні двері, які не були зачинені на запираючі пристрої, зайшов в середину приміщення, тим самим незаконно проник до даного приміщення, звідки таємно викрав чуже майно велосипед марки «Україна», синього кольору, середньо-ринкова вартість якого становить 1125,00 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 1125,00 гривень.
Одержавши можливість вільно розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та поїхав на викраденому ним велосипеді в напрямку с. Таужне Гайворонського району Кіровоградської області, а викрадене майно залишив зберігати в підсобному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі та в доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок районного суду та постановити нову ухвалу, якою матеріали кримінального провадження направити на новий розгляд.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що районним судом порушено його право на захист.
В той же час апелянт зазначає про те, що умислу про вчинення кримінальних правопорушень у нього не було. Речі взяті із вільного доступу та мав намір їх повернути.

Зокрема, У зв`язку із пожежею, що сталася за місцем його проживання йому необхідно було попасти додому ті він тимчасово взяв велосипед.

Разом з тим, ОСОБА_7 зазначає про те, що невідома особа запропонувала йому велосипед за 300грн.

Апелянт зазначає про те, що працівники поліції до нього застосовували силу, пропонували йому підписати якісь процесуальні документи та пропонували йому хабар, але він відмовився.

Вказує, що всі речі були повернуті потерпілим, які жодних претензій до нього не мають.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залити без задоволення, з таких підстав.

Суд першої інстанції також обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, що в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції належними та допустимими доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та навів у вироку.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив, викладені в обвинувальному акті обставини. Додатково зазначив, що мав намір повернути викрадені речі потерпілим, просив суворо його не карати.

Крім даних показань обвинуваченого, вина ОСОБА_7 підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03.01.2021 року, згідно якого ОСОБА_9 повідомив, що 02.01.2021 року, в період часу з 21 год. 00 хв. по 00 год. 00 хв., в АДРЕСА_3 , невідома особа, перебуваючи в житловому будинку за вказаною адресою, шляхом вільного доступу таємно викрала належний йому мобільний телефон «Honor 7А», шкіряну куртку, кросівки чорні
(т.2 а.с. 10).
Даними заяви ОСОБА_8 від 03.01.2021 року про надання добровільної згоди Гайворонському ВП ГУНП в Кіровоградській області на проведення огляду місця події у належному йому домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3

(т.2 а.с. 11).
Даними протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 03.01.2021 року, відповідно до якого об`єктом огляду являється домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_8 , більш детально оглянуто кімнату № 1, в якій відбувалася подія
(т.2 а.с. 12-15).
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.01.2021 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 попередньо повідомив про зовнішній вигляд і прикмети особи, яку може впізнати, та заявив, що впізнав особу на фото під номером 3, на якому згідно довідки до протоколу пред`явлення для впізнання від 13.01.2021 року зображений ОСОБА_7
(т.2 а.с. 29-31).
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.01.2021 року, згідно якого свідок ОСОБА_8 попередньо повідомив про зовнішній вигляд і прикмети особи, яку може впізнати, та заявив, що впізнав особу на фото під номером 2, на якому згідно довідки до протоколу пред`явлення для впізнання від 13.01.2021 року зображений ОСОБА_7
(т.2 а.с. 36-38).
Висновком експерта товарознавця ОСОБА_12 від 11.01.2021 року встановлено, що середньо-ринкова вартість мобільного телефону марки «Honor 7А» станом на 01.01.2021 року становить 2200 грн., сім карти мобільного оператора «Київстар» - 55 грн., куртки фірми «BANGTENG», чорного кольору, - 400 грн., кросівок фірми «VEGAS», чорного кольору, - 350 грн.
(т.2 а.с. 50-51).
Даними протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 13.01.2021 року, відповідно до якого об`єктом огляду являється узбіччя дороги сполучення с. Хащувате - с. Вільховецьке Гайворонського району Кіровоградської області (№ Т0207), під час огляду такої ОСОБА_7 вказав на чоловічу куртку чорного кольору, належну ОСОБА_9 , яку він викрав 01.01.2021 року, о 21.00 год., за адресою: АДРЕСА_3
(т.2 а.с. 67-71).
Даними заяви ОСОБА_7 від 13.01.2021 року про надання добровільної згоди слідчому СВ Гайворонському ВП ГУНП в Кіровоградській області на проведення огляду житлового будинку, який перебуває у його користуванні, за адресою: АДРЕСА_2
(т.2 а.с. 72).
Даними протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 13.01.2021 року, відповідно до якого об`єктом огляду являється домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_7 , під час якого вилучено мобільний телефону марки «Honor 7А», кросівки фірми «VEGAS»
(т.2 а.с. 73-75).
Даними протоколу огляду предметів від 14.01.2021 року, відповідно до якого об`єктом огляду є мобільний телефону марки «Honor 7А», кросівки чорного кольору фірми «VEGAS», куртка чорного кольору «Bangteng»
(т.2 а.с. 84-88).
Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 14.01.2021 року, згідно якої мобільний телефону марки «Honor 7А» з СІМ-картою мобільного оператора «Київстар», кросівки чорного кольору фірми «VEGAS», куртку чорного кольору «Bangteng» визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9
(т.2 а.с. 89).
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.01.2021 року, проведеного за участі ОСОБА_7 , в ході якого він показав за яких обставин вчинив крадіжку майна належного ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , де він вказав на територію домоволодіння, де спільно з ОСОБА_9 та власником будинку ОСОБА_8 розпивали спиртні напої, після чого вказав на місце знаходження куртки та кросівок, належних ОСОБА_9 , які він викрав. В подальшому ним було виявлено у кишені куртки мобільний телефон чорного кольору, належний ОСОБА_9 . Після цього показав територію автодороги сполученням с. Хащувате-с. Таужне Гайворонського району Кіровоградської області, де вирішив викинути чоловічу куртку чорного кольору
(т.3 а.с. 26-28).
Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 15.01.2021 року, згідно якого ОСОБА_10 повідомив, що 02.01.2021 року, близько 00 год. 20 хв., в АДРЕСА_4 , невідома особа незаконно проникла до підсобних приміщень, розташованих на території його домоволодіння, однак здійснити викрадення майна не змогла, оскільки він вийшов з будинку, чим перешкодив невідомій особі довести кримінальне правопорушення до кінця
(т.2 а.с. 92).
Даними заяви ОСОБА_10 від 16.01.2021 року про надання добровільної згоди старшому слідчому СВ Гайворонському ВП ГУНП в Кіровоградській області на проведення огляду місця події у належному йому домоволодінні за адресою: АДРЕСА_4
(т.2 а.с. 94).
Даними протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 16.01.2021 року, відповідно до якого об`єктом огляду являється домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_10 , під час такого виявлено велосипед марки «Україна»
(т.2 а.с.95-101).
Висновком експерта товарознавця ОСОБА_12 від 18.01.2021 року встановлено, що середньо-ринкова вартість велосипеда марки «Україна» блакитного кольору станом на 02.01.2021 року становить 1120 грн.
(т.2 а.с. 120-121).
Даними протоколу огляду предметів від 18.01.2021 року, відповідно до якого об`єктом огляду є велосипед марки «Україна», блакитного кольору
(т.2 а.с. 126-128).
Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.01.2021 року, згідно якої велосипед марки «Україна» блакитного кольору визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_10
(т.2 а.с. 128).
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.01.2021 року, проведеного за участі ОСОБА_7 , в ході якого він показав, за яких обставин вчинив замах на крадіжку майна, належного ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: крадіжку велосипеда, вказав, як зайшов на територію даного домоволодіння, показав на підсобні приміщення, в які проникав з метою викрадення велосипеда, та як покинув територію домоволодіння
(т.3 а.с. 55-56).
Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08.01.2021 року, згідно якої ОСОБА_11 повідомив, що в ніч з 01.01.2021 року на 02.01.2021 року, невідома особа проникла на територію належного йому домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , де через відчинені двері проникла до гаражного приміщення, звідки таємно викрала велосипед марки «Україна», з рамою синього кольору

(т.2 а.с. 132).
Даними заяви ОСОБА_11 від 08.01.2021 року про надання добровільної згоди старшому слідчому СВ Гайворонському ВП ГУНП в Кіровоградській області на проведення огляду місця події у належному йому домоволодінні за адресою: АДРЕСА_4
(т.2 а.с. 133).
Даними протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 03.01.2021 року, відповідно до якого об`єктом огляду являється територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_11 , оглянуто гаражне приміщення
(т.2 а.с. 134-138).
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2021 року, згідно якого свідок ОСОБА_13 попередньо повідомив про зовнішній вигляд і прикмети особи, яку може впізнати, та заявив, що впізнав особу на фото під номером 3, на якому згідно довідки до протоколу пред`явлення для впізнання від 12.01.2021 року зображений ОСОБА_7
(т. 2 а.с. 157-159).
Даними заяви ОСОБА_7 від 08.01.2021 року про надання добровільної згоди слідчому СВ Гайворонському ВП ГУНП в Кіровоградській області на проведення огляду житлового будинку, який перебуває у його користуванні, за адресою: АДРЕСА_1
(т.2 а.с. 170).
Даними протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 08.01.2021 року, відповідно до якого об`єктом огляду являється територія домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на території якого знаходиться житловий будинок та підсобні приміщення, в ході огляду якого присутній ОСОБА_7 добровільно видав із даного приміщення велосипед марки «Україна» з рамою синього кольору
(т.2 а.с. 171-173).
Висновком експерта товарознавця ОСОБА_12 від 11.01.2021 року встановлено, що середньоринкова вартість велосипеду марки «Україна», синього кольору, станом на 02.01.2021 року становить 1125 грн.
(т.2 а.с. 189-190).
Даними протоколу огляду предметів від 11.01.2021 року, відповідно до якого об`єктом огляду є велосипед марки «Україна»
(т.2 а.с. 195-197).
Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11.01.2021 року, згідно якої велосипед марки «Україна», синього кольору, визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_11
(т.2 а.с. 198).
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.01.2021 року, проведеного за участі ОСОБА_7 , в ході якого він показав за яких обставин вчинив крадіжку майна належного ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_4 , де він вказав на територію домоволодіння, з якого він здійснив крадіжку велосипеда марки «Україна», синього кольору, показав підсобне приміщення та місце, де знаходився велосипед, після чого показав напрямок руху з викраденим майном
(т.3 а.с. 26-28).
Проаналізувавши зазначені докази та обставини вчинення злочинів, колегія суддів дійшла висновку, що вказані докази в сукупності беззаперечно вказують на причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, а тому суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,у колегії суддів сумнівів не викликає. Тому, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Колегією суддів не можуть бути враховані доводи ОСОБА_7 в частині зменшення відповідальності за викрадення велосипеда оскільки, останній як під час досудового розслідування та і в ході судового розгляду в суді першої надав показання стосовно обставин та способу викрадення майна, які повністю узгоджуються з іншими доказами. При цьому в суді першої інстанції підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті обставини
Необхідно зазначити про те, що під час досудового розслідування та в ході судового розгляду кримінального провадження відповідно до ст. 66 КК України визнано обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого - суд щире каяття, активне сприяння розкриттю злочин, тим самим суд першої інстанції призначив мінімальне покарання передбачене санкцією статтею.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, а кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, - до тяжких злочинів, особу винуватого, який є особою молодого віку, не працевлаштований, неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, вчинив кримінальні правопорушення у період іспитового строку, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Також судом першої інстанції враховано досудову доповідь Гайворонського районного сектору з питань пробації Філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області від 18.02.2021 року, відповідно до якої результати оцінки правопорушника показали дуже високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та низький рівень ймовірної небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виправлення особи без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції є неможливим. Відповідно до досудової доповіді Гайворонського районного сектору з питань пробації Філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області від 18.02.2021 року результати оцінки правопорушника показали дуже високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та низький рівень ймовірної небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виправлення особи без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції є неможливим.
А тому, на думку колегії суддів, обґрунтовано зробив висновок про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі в межах санкції .2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

Також суд першої інстанції правильно застосував вимоги ст. 71 КК України оскільки вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.09.2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, звільненому від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік та нові злочини вчинено ОСОБА_7 в період іспитового строку.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки твердження апеляції не доводять того, що обвинуваченому необхідно призначити більш м`яке покарання.

Твердження апелянта про порушення права на захист колегія суддів не враховує, оскільки, як в ході досудового розслідування так і в суді першої інстанції обвинуваченому було забезпечено захисника, який приймав участь у всіх процесуальних діях. При цьому обвинувачений не заявляв жодного разу про те, що захисник здійснює неналежно свої повноваження, не заявляв також і про те, що працівники поліції здійснювали на нього фізичний або психологічний тиск заставляючи підписати процесуальні документи.

Що стосується посилань обвинуваченого про порушення його права на захист, то вони також не заслуговують на увагу, оскільки на досудовому слідстві йому було забезпечено захисника, жоден наданий прокурором доказ обвинувачення сторона захисту не просила визнати очевидно недопустимим з підстав порушення права на захист і сам ОСОБА_7 жодного разу про це під час розгляду справи в місцевому суді клопотання не заявляв. Також, у матеріалах кримінального провадження містяться пам`ятки, вручені підозрюваному ОСОБА_7 під час проведення слідчих дій, а також під час розгляду в суді першої інстанції на яких немає жодного клопотання від нього про потребу у заміні захисника.
Разом з тим, колегія суддів враховує і те, що інші недоліки та неточності допущені в ході досудового слідства по даному кримінальному провадженню та на які посилається у своїй апеляційній скарзі обвинувачений є несуттєвими і такими, що не вплинули на правильність прийнятого по даному кримінальному провадженню судового рішення.
За таких підстав колегія розцінює ці доводи, як намагання затягнути судовий розгляд справи та ухилитися від кримінальної відповідальності та вважає їх надуманими та необґрунтованим.

Також колегія суддів вважає неналежними доводи апеляційної скарги стосовно не забезпечення права на захист, оскільки як орган досудового розслідування так і суд першої інстанції належним чином йому роз`яснював це право на захист, що підтверджується підписами самого обвинуваченого, який будь-яких клопотань з цього приводу не заявляв так і технічним записом та журналом судового засідання.
Доводи апеляції обвинуваченого про порушення судом першої інстанції його права на захист не можуть бути враховано оскільки з таких підстав.

У частині другій статті 63 Конституції України задекларовано, що підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.

Відповідно до вимог ст. 20 КПК України забезпечення права на захист. Крім іншого у наведеній статті КПК зазначається, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції реалізовані права ОСОБА_7 на захист. оскільки він мав захисника, мав можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК.

Згідно журналу судового засідання графік та періодичність проведення судових засідань надали обвинуваченому можливість належно та достатньо підготуватися до судових дебатів, крім в судових дебатах в інтересах ОСОБА_7 виступав його захисник.
Не можуть бути враховано доводи ОСОБА_7 про здійснення на нього впливу працівниками поліції з приводу підписання документів, оскільки вказані обставини не підтверджені жодними доказами.

Доводи обвинуваченого про те, що докази у кримінальному провадженні судом оцінені поверхово та однобічно, а висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджують його вини у інкримінованому їй злочині є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним. Вищевказані докази зібрані, досліджені та оцінені органами досудового розслідування і судом першої інстанції з дотриманням вимог, передбачених ст. 84-94 КПК України, є належними, допустимими, об`єктивними, логічними, взаємоузгодженими між собою та сумнівів щодо їх достовірності у колегії суддів не викликають.

Крім того, статтею 415 КПК України встановлено чіткий перелік обставин, які можуть бути підставами для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, обвинувачений не навів будь-яких обґрунтованих підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, про що він наполягала в своїй апеляційній скарзі, а тому колегія суддів вважає, що вимоги обвинуваченої, в цій частині, слід залишити без задоволення.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку або перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, не встановлено. Також не встановленого упередженого ставлення суду до обвинуваченого ОСОБА_7 під час розгляду справи. Тому, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої з цього приводу є безпідставною.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що процесуальні права обвинуваченої та їх реалізація в ході судового розгляду справи були забезпечені та дотримані, і їх істотних порушень, не встановлено.

При фактичних обставинах даної справи, які встановлюють ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та ступінь його небезпечності для суспільства, а також наявність пом`якшуючих обставин, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі буде достатнім для його виправлення, перевиховання, а також попередження вчинення ним, як самим обвинуваченим, так і іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень.

Таке рішення, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Отже, доводи апеляційної скарги про призначення більш м`якого о покарання не можуть бути задоволеними, як безпідставні. Адже, відповідно до вимог ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість чи через суворість, що по справі відсутнє. Оскільки у апеляції ОСОБА_7 наполягав на призначенні більш м`якого покарання, а призначене покарання є обґрунтованим, виваженим та справедливим, то підстав для зміни вироку суду чи його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги під час апеляційного перегляду, свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.02.2021 - залишити без задоволення, а вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.02.2021 стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4