Справа № 522/9104/21
Провадження по справі № 1-кс/522/5004/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання керівника Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця г.Орджоникидзе РСО Аланія, громадянина Російської Федерації, офіційно не одруженого, не працевлаштованого, без місця реєстрації та проживання в Україні, раніше не судимого, (паспорт Російської Федерації НОМЕР_1 , виданий 31.12.2014 року),

який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 205.4, п. «б» ч.3 ст. 205, ч.3 ст. 222 КК РФ (участь в терористичній організації; вчинення терористичного акту),
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
затриманного ОСОБА_4 ,
перекладача ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:

Керівник Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з клопотанням про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до клопотання прокурора,20.05.2021року о 15:55 встановлений та затриманий громадянин РФ ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205.4, п «б» ч. 3 ст. 205, ч. 3 ст. 222 КК РФ.

При перевірці особи ОСОБА_4 та підтвердження перебування даної особи у розшуку на території Російської Федерації, відповідно до ст. ст. 208, 582 КПК України 20.05.2021 складений протокол затримання даної особи.

Як вбачається з наданих ініціатором розшуку матеріалів (постанова про притягнення у якості обвинуваченого у кримінальній справі № 6000047) ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205.4, п «б» ч. З ст. 205, ч. З ст. 222 Кримінального кодексу Російської Федерації (участь у терористичній організації; терористичний акт; незаконне придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї, боєприпасів).

Постановою слідчого у справі від 03.10.2020, ОСОБА_4 притягнено у якості обвинуваченого у кримінальній справі за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205.4, п «б» ч. 3 ст. 205, ч. 3 ст. 222 Кримінального кодексу Російської Федерації.

Постановою слідчого у справі від 10.11.2020 оголошений міжнародний розшук ОСОБА_4

Басманним районним судом м. Москви 30.11.2020 винесено постанову про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інкриміновані ОСОБА_4 злочини за законодавством України відповідають ст. 258, 263 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року. Строки давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності відповідно до ст. 49 КК України не сплили.

Розділ 9 КПК України визначає у відповідності зі світовою практикою й вимогами міжнародних договорів про права людини процедуру екстрадиції осіб, розшукуваних іноземними державами у зв`язку зі здійсненням злочинів на їхній території й установленням на території України, а також передбачає порядок захисту прав таких осіб.

Аналогічні вимоги, передбачено Конвенцією про правову допомогу й правових відносинах у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року (Мінської конвенції).

У зв`язку з чим, керівник Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання керівника Приморської окружної прокуратури м.Одеси в повному обсязі та просив його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, так як в нього наявне постійне місце проживання в м.Одесі, в нього наявні ряд захворювань, які не дають можливість перебувати в умовах ОСІ, тому просили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання прокурора, допитавши ОСОБА_4 , заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Можливість виконання відносно ОСОБА_4 призначеного йому судом, покарання у вигляді позбавлення волі, а також дані про його особу, дають достатні підстави вважати, що він може переховуватись, оскільки ОСОБА_4 раніше вже був оголошений у міжнародний розшук за переховування від правоохоронних органів Російської Федерації.
Метою застосування тимчасового арешту є запобігання подальшим спробам переховуватись від органів досудового слідства та суду.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи, щодо якої застосовується тимчасовий арешт, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування тимчасового арешту, не встановлено.

Відповідно до ст. 561 КПК України на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені КПК України або міжнародним договором.
Відповідно до ст. 562 КПК України існують процесуальні дії, які потребують спеціального дозволу.

Згідно ч. 1 ст. 562 КПК України якщо для виконання запиту компетентного органу іноземної держави необхідно провести процесуальну дію, виконання якої в Україні можливе лише з дозволу прокурора або суду, така дія здійснюється лише за умови отримання відповідного дозволу в порядку, передбаченому КПК України, навіть якщо законодавство запитуючої сторони цього не передбачає. Підставою для вирішення питання щодо надання такого дозволу є матеріали звернення компетентного органу іноземної держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 562 КПК України у разі якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія може запитуватися лише після надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому КПК України. При цьому належно засвідчена копія такого дозволу долучається до матеріалів запиту.

Згідно до ч. 1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Згідно до ч. 4 ст. 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 8 ст. 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Статтею 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників (Париж, 13 грудня 1957 року) встановлено, що у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства. У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12, і намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи.

Слідчим суддею з досліджених матеріалів встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт Російської Федерації НОМЕР_1 , виданий 31.12.2014 року, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації.

Уповноваженими працівниками УСБУ в Одеській області ОСОБА_4 було затримано на підставі листа Департаменту міжнарождного поліцейського співробітництва Національної поліції України від 05.02.2021 року № IP /3330/18/C93/3136/SW6/R1/1.

Інкриміновані ОСОБА_4 злочини за законодавством України відповідають ст. 258, 263 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року. Строки давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності відповідно до ст. 49 КК України не сплили.

Відповідно до національного законодавства України, підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватись не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявність такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

Відтак, згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, рішення у справі «W. проти Швейцарії» (від 26 січня 1993 року, серія А, № 254-А, пункт 33) ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

З досліджених матеріалів вбачається, що Басманним районним судом м. Москви 30.11.2020 року винесено постанову про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам справи за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205.4, п «б» ч. З ст. 205, ч. З ст. 222 Кримінального кодексу Російської Федерації (участь у терористичній організації; терористичний акт; незаконне придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї, боєприпасів).

Станом на момент затримання був оголошений у міжнародний розшук, що у сукупності свідчить про наявність ризику переховування від правоохоронних органів та органів правосуддя.

Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням даних про особу затриманого, який є громадянином іншої держави, переховувався від правоохоронних органів та органів правосуддя Російської Федерації, слідчий суддя, вважає, що клопотання керівника Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_4 необхідно задовольнити на підставі Європейської конвенції про видачу від 13.12.1957, Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 583 КПК України та застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасовий арешт строком 40 (сорок) діб до надання запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 261 584, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання керівника Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасовий арешт строком на 40 (сорок) діб до надання запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації, в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали слідчого судді становить 40 (сорок) діб і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 20.05.2021 року.

Ухвала слідчого судді про застосування тимчасового арешту діє до 29.06.2021 року включно.
Ухвала слідчого судді щодо застосування тимчасового арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до ч. 9 ст. 584 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

21.05.2021