Справа №621/3583/20
Провадження №1-кп/621/107/21
УХВАЛА
Іменем України

07 червня 2021 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4
з боку захисту: особи, стосовно якої подано клопотання - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
законного представника неповнолітньої особи стосовно якої подано клопотання - соціального педагога КЗ "Зміївська гімназія № 1 "Сузір`я" - ОСОБА_7 ,
представника служби у справах дітей Зміївської міської ради - ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у виді застереження стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Слобожанське Зміївського району Харківської області, громадянина України, учня 5 класу КЗ "Зміївська гімназія № 1 "Сузір`я", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ВСТАНОВИВ:
Дане кримінальне провадження підсудне Зміївському районному суду Харківської області.
Згідно з клопотанням, 22 травня 2020 року в денний час, близько 13 год 00 хв, ОСОБА_5 із двома малолітніми знайомими, знаходячись на центральному кладовищі в смт. Слобожанське Чугуївського району Харківської області, діючи з хуліганських мотивів, виявляючи неповагу до пам`яті і праху покійних, здійснив розкопування та розбиття пам`ятників в місці заховань ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 в загальній кількості одинадцяти штук.
Прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та застосування стосовно нього примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження.
Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора.
ОСОБА_5 у своїх поясненнях, наданих в підготовчому судовому засіданні, наведених вище фактичних обставин провадження та кримінально-правову оцінку своїх дій не оспорював і підтримав заявлене прокурором клопотання про застосування стосовно нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України примусових заходів виховного характеру у виді зстереження, при цьому щиро розкаявся у вчиненому діянні.
Захисник ОСОБА_6 , законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора, та просили звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді застереження.
Представник служби у справах дітей Зміївської міської ради вважала за можливе застосувати стосовно ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у виді застереження.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані в розпорядження суду матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
Згідно вимог ст. 314 КПК України суд за результатами підготовчого судового засідання, крім іншого, має право закрити провадження у випадку встановлення, в тому числі, підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України. Дана норма передбачає право суду закрити кримінальне провадження, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.
Частиною 2 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього судом можуть бути застосовані такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
Відповідно до п.5 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» застереження (п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України), яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.
Враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, шкодує про свій протиправний вчинок, злочин вчинений ним відноситься до категорії тяжких злочинів, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру у виді застереження. Суд вважає, що саме такий вид примусових заходів виховного характеру буде необхідним і достатнім для перевиховання і виправлення неповнолітнього, попередження вчинення ним нових правопорушень.
У зв`язку з викладеним ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, а кримінальне провадження стовно нього підлягає закриттю.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 284, 314, 370, 372, 497, 498, 499, 501 КПК України, ст. 97, 105 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.06.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», суд,-
У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 97 КК України.
Застосувати стосовно неповнолітнього ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у виді застереження, попередевши його про те, що в разі вчинення кримінального правопорушення до нього може бути застосовано більш суворий примусовий захід виховного характеру, аж до направлення до спеціальної навчальної - виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Зміївський районний суд Харківської області.
Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: