Справа № 461/2945/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/254/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Фермерського господарства «Бурка В.В.» - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду від 30 червня 2020 року про визнання протиправною бездіяльність прокурора Львівської області, скасування рішення та зобов`язання вчиняти дії,
ВСТАНОВИЛА:
ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги представника Фермерського господарства ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльність прокурора Львівської області, скасування рішення та зобов`язання вчиняти дії.
Згідно ухвали слідчого судді представник Фермерського господарства ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова зі скаргою, в якій просив визнати протиправною: невиконання Прокуратурою Львівської області ст.3, 8, 19, 40, 68 Конституції України, ст.11, 24, 366, 375 КК України, ст.55, 56, 214, 216 КПК України при розгляді заяви Фермерського господарства ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення за вих. №8 від 27 лютого 2020 року; внесення в лист по результатах розгляду заяви Фермерського господарства ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення за вих. №8 від 27 лютого 2020 року підготовлений прокурором першого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, що поширює свою діяльність на Львівську область прокуратури Львівської області ОСОБА_8 завідомо неправдивої інформації. Крім того, просив скасувати рішення по заяві Фермерського господарства ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення за вих.№8 від 27.02.2020 року у формі листа від 24.03.2020 року за №15/4/1-3839-20, підготовлений прокурором першого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Львівську область прокуратури Львівської області ОСОБА_9 також, просив зобов`язати прокуратуру Львівської області направити заяву Фермерського господарства ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення за вих. №8 від 27 лютого 2020 року за підслідністю до ДБР для вирішення питання по суті. Відтак, вважає дії прокурора ОСОБА_10 незаконними при розгляді заяви Фермерського господарства ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення за вих.№8 від 27 лютого 2020 року, а тому, просив скаргу задоволити.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого суді Галицького районного суду представник фермерського господарства ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, визнати протиправним невиконання Прокуратурою Львівської області ст. ст. 3, 8, 19, 40, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 24, 366, 375 КК України, ст. ст. 55, 56, 214, 216 КПК при розгляді заяви Фермерського господарства ОСОБА_7 , внесення в лист підготовлений прокурором ОСОБА_8 завідома неправдивої інформації, скасувати рішення по заяві Фермерського господарства ОСОБА_7 , зобов`язати прокуратура Львівської області направити заяву Фермерського господарства ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення за вих. №8 від 27 лютого 2020 року за підсудністю до ДБР для вирішення питання по суті.
Крім того ОСОБА_6 просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки такий був пропущений у зв`язку з тим, що йому не було відомо про Рішення Конституційного суду України від 17 червня 2020 року №4-рп, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_6 не брав участі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що ухвала слідчого судді винесена з порушенням норм матеріального права, а саме ст. 8, 22, 55, 151-2 Конституції України; процесуального права, а саме ст. 1, 2, 55, 56, 214 КПК України.
Зазначає, що з моменту подання заяви до Генеральної прокуратури, а саме з 27.02.2020 року набув статусу потерпілого; що слідчий суддя зобов`язаний в ухвалі вказати докази, що кримінального правопорушення не було, що не було порушено права гарантовані Конституцією України та КПК України.
Звертає увагу, що працівниками прокуратури було порушено вимого ст 214 КПК України.
Заявник ОСОБА_6 та прокурор у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, що не позбавляє апеляційний суд можливості розгляду скарги у їх відсутності.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.
З огляду на те, що ухвала слідчого судді постановлена без участі скаржника та в ухвалі зазначено, що ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Встановлено, що 27 лютого 2020 року ОСОБА_6 на адресу Офісу Генерального прокурора направлено заяву про вчинення суддею Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_11 та колегією суддів Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,, ОСОБА_14 злочинів, передбачених ст. ст. 366, 375 КК України. Заява вмотивована тим, що суддями винесені, на його думку, незаконні ухвала від 14 лютого 2017 року, 26 червня 2017 року, 4 жовтня 2017 року у справі № 454/1950/16-ц, в результаті яких мали намір нанести фермерському господарству шкоду в сумі 15 тис. грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Таким чином, фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Частиною 1 ст. 366 КК України передбачена кримінальна відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
Внесення в офіційні документи неправдивих відомостей передбачає внесення у дійсний офіційний документ даних, що не відповідають дійсності повністю або частково (наприклад, внесення неправдивих відомостей у бухгалтерські книги).
Підроблення документів передбачає часткову чи повну заміну змісту дійсного документа.
Складання неправдивих документів - це внесення до документа, який зовні оформлено правильно, відомостей, що не відповідають дійсності повністю або частково (наприклад, запис у дійсний бланк, який має відтиск печатки і підпис, неправдивих відомостей про фактичне використання сировини та матеріалів).
Видача неправдивих документів - надання або випуск службовою особою документів, зміст яких повністю або частково не відповідає дійсності і які були складені цією ж або іншою службовою особою (наприклад, надання певним суб`єктам підприємницької діяльності завідомо фіктивних документів з метою приховування їх нечинної діяльності, або випуск фіктивних ліцензій, патентів з метою їх подальшого продажу тощо).
Частиною 1 ст. 375 КК України передбачена відповідальність за постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.
Об`єктивна сторона злочину полягає у постановленні неправосудного судового акта, що припускає: а) його складання; б) підписання суддею (суддями); в) проголошення (доведення його змісту до відома учасників провадження).
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що у викладених заявником обставинах у заяві про вчинення злочину відсутні відомості, які б реально вказували про наявність у діях суддів складу злочинів, передбачених ст. 366, 375 КК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали в апеляційному порядку, колегією суддів не встановлено, а тому оскаржувану ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2020 року слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2020 року.
Апеляційну скаргу представника Фермерського господарства «Бурка В.В.» - ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду від 30 червня 2020 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3