Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
11 березня 2021 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні на підготовчому провадженні в залі суду в смт. Романів кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Колодяжне Романівського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України (далі КК України),-

В С Т А Н О В И В :
30 листопада 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, в якій сформульовано обвинувачення та зазначено кримінальне правопорушення у вчинені якого обвинувачується особа, зокрема зазначено, що обвинувачується в тому, що 30.03.2020, 01.06.2020, 02.10.2020, 03.10.2020, 06.10.2020, 07.10.2020 за місцем свого проживання вчиняв психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме висловлював образи. За вказані дії постановами Романівського районного суду Житомирської області від 03.04.2020, 03.06.2020, 13.10.2020 ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 та частиною 2 статті 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 і призначено стягнення у виді штрафу, проте ОСОБА_4 після вищезазначених подій, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності, на шлях виправлення не став та продовжує систематично вчиняти психологічне насильство відносно своє матері ОСОБА_5 .

Так, 08 жовтня 2020 року, близько 12 години, ОСОБА_4 будучи попередньо притягненим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , в порушення вимог статті 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи прямий умисел спрямований на вчинення систематичного домашнього насильства, вчинив дії психологічного насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 , що виразилися у створенні словесного конфлікту з останньою, які супроводжувався словесними образами, нецензурної лайки, внаслідок чого вона зазнала психологічних страждань, що виявилось у втраті енергійності, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, негативних переживань та емоційної напруженості.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за статтею 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо матері, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої.

Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за статтею 126-1 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та зазначив, що кримінальне правопорушення було скоєно за тих обставин, які вказані в обвинувальному акті і угоді, сторони угоди примирилися. Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку, визначеному пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

В судовому засіданні прокурор не заперечував щодо затвердження угоди і вважає, що визначена в угоді міра покарання відповідає санкції статті та особі обвинуваченого. Потерпіла також просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо матері, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої, а тому ці його дії кваліфікує за статтею 126-1 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстави для його обрання відсутні, судові витрати та речові докази відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 30 листопада 2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1