Справа № 761/6353/21
Провадження № 1-кс/761/4546/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004880 від 28.08.2020 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146; ч.3 ст.357; ч.5 ст.27, ч.3 ст.358; ч.4 ст.358; ч.3 ст.358; ч.4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004880 від 28.08.2020 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146; ч.3 ст.357; ч.5 ст.27, ч.3 ст.358; ч.4 ст.358; ч.3 ст.358; ч.4 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що СУ ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004880 від 28.08.2020 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146; ч.3 ст.357; ч.5 ст.27, ч.3 ст.358; ч.4 ст.358; ч.3 ст.358; ч.4 ст.190 КК України.

28.08.2020 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

29.08.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

15.02.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої та нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357, ч. 5 ст. 27, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Санкція ч.4 ст.190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки: 240834846 від 18.01.2021 у власності підозрюваного ОСОБА_5 перебуває квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання слідчий, погоджено з прокурором, звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням про арешт майна підозрюваного.

Слідча ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про здійснення розгляду клопотання без її участі, клопотання про арешт майна підтримала в повному обсязі, клопотання просила задовольнити із підстав у ньому зазначених.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання з метою забезпечення арешту майна в силу ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе здійснити без повідомлення власника майна.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Зі змісту клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів вбачається, що слідчим управлінням ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004880 від 28.08.2020 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146; ч.3 ст.357; ч.5 ст.27, ч.3 ст.358; ч.4 ст.358; ч.3 ст.358; ч.4 ст.190 КК України.

28.08.2020 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

29.08.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

15.02.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої та нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357, ч. 5 ст. 27, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що вказане у клопотанні майно належить ОСОБА_5 , який підозрюється, зокрема у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки санкція статті Кримінального кодексу України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004880 від 28.08.2020 року, - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , /реєстраційний номер 113/, яка належить підозрюваному ОСОБА_5 /РНОКПП НОМЕР_1 /, з забороною відчуження та розпорядження вказаним майном, без заборони використання такого житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя