Справа №635/5607/21
Провадження по справі №1-в/635/566/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника установи виконання покарань - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,
секретар судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Калининське Марксовського району Саратівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Артемівського районного суду м.Луганська від 13 серпня 2012 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України визначено покарання шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Жовтневого районного суду м.Луганськ від 17.02.2012 за ч.1 ст. 115 КК України, остаточно призначено покарання у виді 13 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 03 вересня 2012 року.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2016 року строк попереднього ув`язнення з 18.09.2011 року по 03.09.2012 року за вироком Артемівського районного суду м.Луганська від 13 серпня 2012 року зараховано за правилами ч.5 ст.72 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24.11.2020 року замінено не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі, як особі, яка стала на шлях виправлення, із направленням засудженого до місць відбування покарання у виді обмеження волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі та зараховано період слідування до виправного центру в порядку, передбаченому ст.58 КВК України за правилами ст.72 КК України.

Початок строку відбування покарання - 18 вересня 2011 року.

Кінець строку відбування покарання - 20 серпня 2023 року.

Захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого на підставі ст. 81 КК України, в якому посилався на відбуття останнім більш ніж 3/4 від визначеного покарання, наявність позитивної характеристики засудженого, який є відповідальним, має зразкову поведінку, сумлінно ставиться до праці, виконання обов`язків засудженим та вимог адміністрації установи; наявність численних заохочень та відсутність непогашених стягнень. Зазначає, що відбуття покарання призвело до позитивних змін особистості засудженого, сформувало належне ставлення до прав і свобод інших людей, утвердило повагу до власності інших осіб та відповідальне ставлення до вимог законодавства; засуджений щиро кається у вчинених правопорушеннях, у зв`язку з чим наведене свідчить, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення і вже відбутий ним термін покарання відповідає меті покарання, що визначена ст.50 КК України.
Засуджений та його захисник в судовому засідання клопотання підтримали, просили звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково з наведених підстав, також вказали на те, що після звільнення він буде працевлаштованим у родича, який має кілька підприємств у м.Києві.
Представник установи виконання покарань в судовому засіданні не заперечував щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання умовно-достроково, зазначив про позитивну характеристику засудженого, наявність подяк за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а також про його працевлаштування, вважає, що засуджений довів своє виправлення.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про звільнення засудженого умовно-достроково, вважаючи його передчасним.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи та оглянувши матеріали особової справи на засудженого, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи на засудженого, ОСОБА_5 засуджений вироком Артемівського районного суду м.Луганська від 13 серпня 2012 року за злочини, які відповідно до ст. 12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення злочину) відносяться до злочинів середньої тяжкості та особливо тяжких злочинів.

З 21 вересня 2011 року знаходиться в місцях позбавлення волі. Під час тримання в Луганському слідчому ізоляторі стягнень та заохочень не мав. З 17 жовтня 2012 року відбував покарання в Державній установі «Петрівська виправна колонія (№49), був працевлаштований, характеризувався позитивно, адміністрацією установи заохочувався шість разів, мав одне стягнення, яке у встановленому законом порядку погашено.

Відповідно до рішення Центральної комісії Міністерства юстиції України від 17.08.2017 №1.28/8-2017 засудженому змінено рівень безпеки шляхом переведення останнього із колонії максимального рівня безпеки до виправної колонії середнього рівня безпеки.

З 11 грудня 2017 року відбував покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№43), був працевлаштований, характеризувався позитивно, адміністрацією установи заохочувався п`ять рази, стягнень не мав, режим відбуття покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

З 05 січня 2021 року на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24.11.2020 року засуджений знаходиться в Державній установі «Хролівський виправний центр (№140)», де має одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Зі змісту характеристики на засудженого ОСОБА_5 ,складеної начальником відділення соціально-психологічної служби майором внутрішньої служби ОСОБА_7 , погоджену начальником сектору СВПР майором внутрішньої служби ОСОБА_3 вбачається, що засуджений характеризується позитивно, умови відбування покарання не порушує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Згідно ст. 60 КВК України працевлаштований до майстерні установи, до виконання поставлених завдань ставиться добре, робітничу норму та поставлені завдання виконує, дбайливо ставиться до майна центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням; виконує передбачені законом вимоги персоналу; виконує роботи з благоустрою; приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі відповідно до ст. 65 КВК України; згідно ст.66 КВК України приймає активну участь в організації і проведенні культурно масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених; за власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення», до їх виконання ставиться позитивно; у відношенні до представників адміністрації виправного центру не конфліктний, ввічливий, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги; за характером спокійний, цілеспрямований, у відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених; підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом листування, побачень, телефонних розмов, отримує посилки та передачі; свою вину у вчиненні злочину визнав. Адміністрації установи приходить до наступного висновку: засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з довідки про стягнення та заохочення засудженого, ОСОБА_5 протягом усього часу відбування покарання мав одне стягнення 08.09.2014 року, яке у встановленому законом порядку погашено, та заохочувався одинадцять разів, а саме: шість разів начальником Державної установи «Петрівська виправна колонія (№49) за сумлінну поведінку та ставлення до праці, чотири рази рішенням дисциплінарної комісії Державної установи «Харківська виправна колонія (№43) за виконання покладених обов`язків, встановлених КВК України та ПВР, а також один раз начальником Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений був працевлаштований, зокрема:

-у Державній установі «Петрівська виправна колонія (№49) на дільниці дрібного ремонту автомобілів та проведення ремонтних робіт відділення, приймав активну участь у благоустрої колонії, до праці відносився добросовісно та якісно, відмінно виконував поставлені на нього завдання;

-у Державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» на виробництві установи в якості агломератника в бригаді №81 (дільниця виготовлення «Виводів»), за що отримував заробітну плату, а також залучався до неоплачувальних робіт з благоустрою установи; до виконання основної роботи та роботи без оплати праці ставився сумлінно, поставлені завдання виконував сумлінно та у повному обсязі;

-та у Державній установі «Хролівський виправний центр (№140)». Як вбачається зі змісту довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_5 , виданої начальником майстерні Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_8 від 02.07.2021 року, засуджений з лютого 2021 року по липень 2021 року був працевлаштований в майстерні установи, за що йому була нарахована заробітна плата. Крім того, ОСОБА_5 на безоплатній основі залучався до робіт із благоустрою установи згідно ч.5 ст.60 КВК України.

Отже, зміст досліджених в ході судового розгляду матеріалів особової справи свідчить, що ОСОБА_5 на час розгляду даного клопотання довів своє виправлення, мета покарання досягнута в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Артемівського районного суду м.Луганська від 13 серпня 2012 року.
Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений сумлінною поведінкою, ставленням до праці, додержанням ним вимог режиму, довів своє виправлення, на момент розгляду клопотання відбув понад 3/4 фактичного строку покарання, а тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого задовольнити повністю.

ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Артемівського районного суду м.Луганська від 13 серпня 2012 року умовно достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 11 місяців 21 днів.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 01 вересня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1