09.06.2021 Єдиний унікальний № 371/565/21
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кс/371/129/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року м. Миронівка

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2021 року за № 0000184, та додані до клопотання матеріали,

У С Т А Н О В И В :

До Миронівського районного суду Київської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, звернувся слідчий відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 .

Своє клопотання слідчий мотивував тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, наявністю ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також неможливістю застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання цим ризикам.

Вказане клопотання погоджене прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , який відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань входить в групу процесуальних керівників по даному кримінальному провадженню.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити. Надаючи пояснення, зокрема щодо неможливості застосування до підозрюваного менш сурового запобіжного заходу не зміг обґрунтувати таку неможливість, стверджував, що це така його позиція. Існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовував виключно тяжкістю покарання, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України. Крім того, в судовому засіданні не зміг надати буд-яких обґрунтованих доводів щодо припинення існування ризиків знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, за умови застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання його матері.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували та просили застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання матері підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний спростовував доводи прокурора, що саме він підпалив потерпілу. Він повідомив, що дійсно сварився із потерпілою, проте він її не підпалював, яким чином відбувся підпал він не знає, пам`ятає лише те, що він відкриваючи штору проходу однієї із кімнат будинку помітив полум`я, після чого його відкинуло в двері. Саме він витягнув із палаючого будинку потерпілу, врятувавши її від полум`я.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до його матеріали, заслухавши пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши обґрунтованість поданого до суду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого, зважаючи на наступне.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що в провадженні групи слідчих відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження № 0000184, відомості про яке 06 червня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Кримінальне провадження здійснюється по факту надходження до чергової частини ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області від підрозділу ДСНС повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , горить будинок.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено за попередньою кваліфікацією вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України.

В подальшому до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено зміни, в частині кваліфікації, зокрема ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України замінено на ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України.

07 червня 2021 року слідчий відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, а саме закінченого замаху на умисне вбивство, вчинене способом небезпечним для життя багатьох осіб.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В п. 175 рішення по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Оцінюючи докази на яких ґрунтується підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України слідчий суддя приходить до висновку про їх не переконливість, зважаючи на наступне.

Кримінальна відповідальність за п. 5 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України настає за вчинення дій спрямованих на умисне позбавлення життя людини, які одночасно створюють небезпеку для життя багатьох осіб.

Для повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 КК України, матеріали кримінального провадження повинні мати докази наявності у такої особи прямого умислу на вчинення дій, спрямованих на заподіяння особі смерті, тобто суб`єктивної сторони цього злочину.

Наявність такого прямого умислу відрізняє, діяння караність яких передбачені ст. 115 КК України від діянь передбачених ст. ст. 119-122 КК України.

Умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб (п. 5 ч. 2 ст. 115), має місце тоді, коли винний, здійснюючи умисел на позбавлення життя певної особи, усвідомлював, що застосовує спосіб вбивства, небезпечний для життя не тільки однієї людини, а й інших людей. При цьому небезпека для життя інших людей має бути реальною.

Матеріали клопотання не містять переконливих доказів, того, що саме ОСОБА_4 вчинив підпал потерпілої, а перед цим облив її легкозаймистою сумішшю. Зокрема із протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 06 червня 2021 року вбачається, що він чув крики потерпілої спаліть, горю.

Із протоколів допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 07 червня 2020 року вбачається, що підозрюваний поливав легкозаймистою сумішшю не потерпілу а килим, і ці дії він робив для того щоб довести потерпілій що він може здійснити підпал будинку, оскільки остання вела із ним суперечку на предмет того, що він цього зробити не зможе.

При цьому, відсутні докази того, що такі його можливі дії, були спрямовані на заподіяння смерті потерпілій, створювали реальну загрозу життю не лише потерпілій а і ще іншим людям, оскільки в будинку окрім них нікого не було.

Із протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та протоколу допиту підозрюваного вбачається, що він висловлював намір підпалити не дружину а будинок, при цьому він не мав умислу на заподіяння їй смерті.

Таким чином, на момент розгляду клопотання, доводиться можливість вчинення ОСОБА_4 дій, які можуть вказувати на наявність у його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 270 Кримінального кодексу України.

З огляду на норму частини 3 ст. 62 Конституції України та ст. ст. 22, 370 КПК України слідчий суддя не може покладати припущення в основу свого рішення.

Отже, клопотання про взяття під варту подано щодо особи, яку не обґрунтовано підозрюють у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, проте матеріали клопотання доводять можливість вчинення ОСОБА_4 дій, які можуть вказувати на наявність у його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 270 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Таким чином для того, щоб до ОСОБА_4 можливо було застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, прокурор повинен довести, що він перебуваючи на волі переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або його повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Матеріали клопотання не містять жодного доказу, який вказує на те, що підозрюваний перебуваючи на волі переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню.

У своєму клопотанні слідчий не стверджує, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню.

Крім того, матеріали клопотання не містять жодного доказу, який вказує на те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, як цього вимагає норма п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий стверджує про існування ризиків передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що існує ризик знищення підозрюваним доказів, на який вказував у клопотанні слідчий, оскільки до проведення експертного дослідження по з`ясуванню причин загорання в будинку, обстановка в ньому повинна бути збережена в тому стані, якому була після пожежі.

Існування решти ризиків є не обґрунтованим та такими, що не заслуговують на увагу.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Запобіжний захід про який просить слідчий, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України може бути застосовано виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 184 КПК України передбачено обов`язок слідчого в клопотанні зазначити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В супереч вимог п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого взагалі не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В клопотанні слідчий лише зазначив, що більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання, домашній арешт, особиста порука чи застава «не дасть змогу контролювати поведінку підозрюваної».

Проте норми КПК України, які визначають порядок кримінального провадження на території України, та мета застосування запобіжного заходу, не наділяють повноваженням слідчого контролювати поведінку підозрюваного.

В клопотанні слідчого не зазначено, чому неможливо застосувати до підозрюваного такий вид запобіжного заходу як домашній арешт, із носінням електронного засобу контролю.

Як встановлено під час судового засідання, підозрюваний здійснює догляд своєї матері, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Допитані в судовому засіданні свідки повідомили, що підозрюваний турботливо ставиться до своєї матері, і саме в зв`язку із цим у нього виникла сварка із потерпілою дружиною.

Допитані в судовому засіданні спільні діти підозрюваного та потерпілої повідомили про можливість перебування підозрюваного під домашнім арештом за місцем проживання їх баби, а вони в свою чергу також будуть забезпечувати догляд за ними обома.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ст. 181 КПК України).

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження, враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Зважаючи на те, що прокурором доведено наявність підстав обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні, злочину передбаченого ч. 1 ст. 270 Кримінального кодексу України, наявністю ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутність обґрунтованості неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, запобігання ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України до нього слід застосувати такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, із носінням електронного засобу контролю.

Такий запобіжний захід унеможливлює ризик того, що підозрюваний може без контрольно залишити територію домоволодіння його матері, та до проведення експертизи по визначенню причин загорання будинку відвідати йог, порушивши при цьому обстановку, яка була після пожежі, оскільки буде цілодобово перебувати в будинку по АДРЕСА_2 . Загроза зміни цього запобіжного заходу у випадку виявлення його порушення на більш тяжкий у виді тримання під вартою є максимальним запобіжником порушення підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, при цьому такий запобіжний захід максимально забезпечить обов`язок поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, як із невинуватою особою (передбачений ч. 5 ст. 17 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. ст. 110, 131, 132, 176-178, 181, 183-184, 193, 194, 106, 309, 369, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

1.Клопотання слідчого задовольнити частково.

2.Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Юхни Миронівського району Київської області, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2021 року за № 0000184, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання його матері.

3.Заборонити ОСОБА_4 цілодобово залишати будинок АДРЕСА_2 , окрім як на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик.
4.Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі процесуальні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- утриматися від спілкування із потерпілою ОСОБА_12 ;

- носити електронний засіб контролю.

5.Зобов`язати уповноважених осіб Національної поліції України доставити підозрюваного до місця проживання звільнивши його з під варти.
6.Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

7.Роз`яснити підозрюваному, що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
8.Зобов`язати відділ поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_4 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю (браслету).

9.Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту застосувати строком до 07 серпня 2021 року.

10.Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу національної поліції за місцем проживанням підозрюваного Обухівського РУП ГУНП в Київській області (зокрема його структурному підрозділу відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області).

11.Ухвала підлягає негайному виконанню органом поліції.

12.Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Слідчий суддя ОСОБА_1