Номер провадження: 11-кп/813/1533/21
Номер справи місцевого суду: 500/5497/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 23.04.2021 у кримінальному провадженні №0001247 від 08.05.2017, №0000076 від 08.01.2019 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської обл., громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 20.01.2017 Ізмаїльським міськрайсудом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки,

- обвинуваченого у вчиненні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України,
установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складення призначених покарань, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 20.01.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Строк основного покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі обчислювати з 13.11.2019.

В силу ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 17.09.2017 по 09.09.2018, та з 13.11.2019 по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати у справі, пов`язані з проведенням експертиз у сумі 1486,04 грн.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 02.05.2017 біля 02 год. знаходячись у приміщені кафе автозаправної станції «PETROMOL», розташований за адресою м. Ізмаїл, проспект Суворова, 345, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, направлених на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які б могли помітити та перешкодити його злочинному наміру, шляхом вільного доступу підійшов до прилавку зазначеного закладу, звідки таємно викрав мобільний телефон торгової марки «DOOGEE Х9» в корпусі чорного кольору, вартістю 2100 грн., в якому знаходились сім карти мобільних операторів «Київстар» та «Лайф Сел», вартістю 45 грн. кожна, на рахунку яких грошові кошти були відсутні, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, внаслідок чого завдав матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_8 на суму 2190 грн.

Окрім того, 25.07.2017 біля 12 год. ОСОБА_7 разом з невстановленими досудовими слідством особами, знаходячись у АДРЕСА_3 , побачивши та переконавшись що у зазначеному вище будинку відсутні його господарі, діючи за попередньою змовою з групою осіб, умисно, повторно, з корисливих мотивів, направлених на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, проникли через паркан до подвір`я вказаного будинку, підійшли до будинку та шляхом пошкодження замку на вхідних дверях відкрили їх й проникли до приміщення будинку, де в однієї з кімнат виявили та таємно викрали: раніше вживану металеву піч (буржуйка) розмірами 80х95х70 см. вагою 25 кг вартістю 500 грн.; раніше вживаний кольоровий телевізор вітчизняного виробництва торгової марки «Оріон» вартістю 350 грн.; раніше вживаний кольоровий телевізор іноземного виробництва торгової марки «Голдстар» вартістю 500 грн., після чого з місця вчинення зникли, розпорядившись викраденим майном, яке належить ОСОБА_9 , на власний розсуд.

Надалі, 06.12.2018 біля 23:10 год. ОСОБА_7 , знаходячись у приміщені кафе «Фантазія», розташованого за адресою АДРЕСА_4 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які б могли помітити та перешкодити його злочинним намірам та діям, шляхом вільного доступу підійшов до столику, розташованому у приміщенні зазначеного кафе та викрав мобільний телефон марки «MEIZUM 6 note» вартістю 2766,67 грн., який належить ОСОБА_10 , спричинивши їй матеріальний збиток на вказану суму.

Окрім того, 19.03.2019 біля 11 год. ОСОБА_7 знаходячись біля магазину «Геометр» за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тульчианівська кут вулиці Героїв Сталінграду, зустрів свого знайомого ОСОБА_11 у якого побачив мобільний телефон торгової марки «Redmi6- А» моделі «М1804C3CG» , яким вирішив заволодіти.
Далі, ОСОБА_7 усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, доводячи свій злочинний умисел до логічного завершення, завідомо знаючи про те, що він не збирається повертати мобільний телефон, так як вирішив ним заволодіти, під приводом того, що йому необхідно зателефонувати з особистих справ, попросив ОСОБА_11 надати йому мобільний телефон.
Водночас ОСОБА_11 довіряючи ОСОБА_7 , добровільно надав останньому свій мобільний телефон торгової марки «Redmi6-A» моделі: «M1804C3CG» imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартістю 1850 грн. у якому знаходились: сім-карта мобільного оператору «Київстар» за номером НОМЕР_3 вартістю 75 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, мобільний телефон знаходився в силіконовому чохлі чорного кольору, вартістю 48,33 грн.
Отримавши мобільний телефон від ОСОБА_11 , ОСОБА_7 під приводом розмови до мобільному телефону відійшов від останнього та зник у невідомому напрямку, в наслідок чого заволодів ним та розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1972,33 грн.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваним вироком з підстав призначеного йому надто суворого покарання через неврахування судом того, що він не вчиняв більшу частину інкримінованих йому злочинів, однак повністю визнав свою вину, а також наявність на його утриманні дружини та трьох дітей.

Посилаючись на викладені обставини, обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок та призначити йому більш м`яке покарання, або зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення та звільнити.Окрім того, в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив судовий розгляд провидити без його участі.

В судове засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_12 та потерпілі не з`явилися, хоча були належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про причини неприбуття не повідомили, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 4 ст. 405 КПК України, з`ясувавши думку прокурора, вирішила здійснити апеляційний розгляд провадження за відсутності обвинуваченого його захисника та потерпілих.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як видно зі змісту вироку він приписам зазначеної вище норми кримінального процесуального закону відповідає в повній мірі.
Так, в судовому засіданні суду 1-ої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою провину у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальних актах та зазначив, що він дійсно 02.05.2017 біля 02 год. скоїв крадіжку телефону в приміщення кафе автозаправної станції «PETROMOL». Також 25.07.2017 біля 12 год. викрав будинку АДРЕСА_3 раніше вживану металеву піч (буржуйка), раніше вживаний кольоровий телевізор вітчизняного виробництва торгової марки «Оріон», раніше вживаний кольоровий телевізор іноземного виробництва торгової марки «Голдстар». 06.12.2018 біля 23 год., знаходячись у приміщені кафе «Фантазія», викрав мобільний телефон марки «MEIZUM 6 note». 19.03.2019 біля 11 год., знаходячись біля магазину «Геометр» за адресою: Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Тульчианівська кут вул. Героїв Сталінграду у свого знайомого ОСОБА_11 шляхом шахрайства заволодів мобільним телефоном «Redmi6- А».
Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї провини, суд 1-ої інстанції, обґрунтовуючи доведеність вини обвинуваченого, послався на досліджені ним докази, а саме:
- показання потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що 02.05.2017 вона була на праці у приміщені кафе автозаправної станції « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований за адресою м. Ізмаїл, проспект Суворова, 345. В кафе знаходився і ОСОБА_13 , який біля 3 4 год. викрав її телефон марки «DOOGEE Х9» в корпусі чорного кольору, вартістю 2100 грн., в якому знаходились сім карти мобільних операторів «Київстар» та «Лайф Сел», вартістю 45 грн. кожна, на рахунку яких грошові кошти були відсутні. Про це вона дізналася з відеозапису, який в теперішній час не зберігся. В подальшому, телефон був повернутий співробітниками поліції;
- показання потерплого ОСОБА_9 , який в судовому засідання пояснив, що 25.07.2017 з будинку, який розташований у АДРЕСА_3 був зламаний замок на вхідних дверях та викрадено майно, а саме раніше вживану металеву піч (буржуйка) розмірами 80х95х70 см. вагою 25 кг. вартістю 500 грн.; раніше вживаний кольоровий телевізор вітчизняного виробництва торгової марки «Оріон» вартістю 350 грн.; раніше вживаний кольоровий телевізор іноземного виробництва торгової марки «Голдстар» вартістю 500 грн. В подільшому, телевізори йому повернули працівники поліції;
- показання свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила, що 02.05.2017 була на праці у приміщені кафе автозаправної станції «PETROMOL», розташований за адресою м. Ізмаїл, проспект Суворова, 345 разом з ОСОБА_8 . В кафе знаходився і ОСОБА_7 , який біля 3 4 годині викрав телефон марки «DOOGEE Х9» в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_8 . Про це вона дізналася з відеозапису, який в теперішній час не зберігся. В подальшому, телефон був повернутий співробітниками поліції ОСОБА_8 ;
- показання свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що придбала у ОСОБА_7 буржуйку, проте коли це було та за яку суму вона не пам`ятає, при цьому зазначила, що дуже гарно запам`ятала ОСОБА_7 ;
- показання свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні зазначив, що придбав у ОСОБА_7 телефон марки «DOOGEE Х9», який в подальшому він видав працівникам поліції;

- заява ОСОБА_10 від 08.01.2019 про викрадення її майна;

- висновок експерта №137 ТГ від 15.04.2019, з якого вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Redmi6-A» моделі: «M1804C3CG» становить 1850 грн., силіконового чохла чорного кольору 48,33 грн.;
- висновок експерта № 107 ТГ від 21.03.2019, з якого вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону торгової марки «MEIZUM 6 note» становить 2766,67 грн.;
- протокол перегляду відеозапису від 11.01.2019, відповідно до якого, у приміщенні кафе «Фантазія» зафіксований факт викрадення мобільного телефону марки «MEIZUM 6 note»;
- протокол пред`явлення особи для впізнання від 05.04.2019, відповідно до якого, ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_7 як особу, яка викрала її телефон;
- протокол слідчого експерименту від 20.05.2019, відповідно до якого ОСОБА_7 пояснив та показав як у приміщенні кафе «Фантазія» викрав мобільний телефон;
- довідки про вартість сім карти «Київстар», «Лайф Сел», телевізору «Оріон», «Голдстар» та металевої печі, згідно яких вартість складає 45 грн., 45 грн., 350 грн., 500 грн., 500 грн., відповідно.

За результатами дослідження та оцінки вищезазначених доказів на предмет їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність достатності, суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що провина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена в ході судового розгляду та правильно кваліфікував його дії за:

- ч. 2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло;

- ч. 2 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Що стосується тверджень обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не вчиняв більшу частину інкримінованих йому злочинів, апеляційний суд вважає голослівними, та такими, що спростовуються вище зазначеними доказами по справі.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд 1-ої інстанції, на виконання приписів зазначеної норми закону, зазначив, що враховує: характер та міру громадської небезпеки вчинених злочинів; дані, які характеризують особу обвинуваченого; висновок органу пробації, відповідно до якого виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі може становити дуже високу небезпеку для суспільства та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи, з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю; обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд 1-ої інстанції обґрунтовано відніс вчинення злочину групою осіб; потворно, окрім того, до обставин, які пом`якшують покарання відніс повне визнання своєї провини; щире розкаяння в скоєнні злочинів; сприяння в їх розкритті; часткове відшкодування матеріального збитку, до обставин, які обтяжують покарання.

Апеляційний суд вважає такими, що не знайшли своє підтвердження доводи обвинуваченого про неврахування судом 1-ої інстанції наявність на його утриманні дружини та трьох дітей, оскільки матеріали справи не містять підтверджень зазначеній обставині.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, врахувавши сукупність зазначених обставин, суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень та їх наслідки, характеристику особи обвинуваченого, суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку із чим колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги про призначення надто суворого покарання безпідставними.

Що стосується вимог обвинуваченого щодо зарахування в строк покарання строкe попереднього ув`язнення та звільнення від відбування покарання, апеляційний суд вважає їх безпідставними та зазначає наступне.
Так, з мотивувальної та резолютивної частини вироку суду 1-ої інстанції, вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_7 був зарахований строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, а саме з моменту його фактичного затримання - 17.09.2017 по 09.09.2018 на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. про застосування/продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, ОСОБА_7 13.11.2019 був знов заарештований та по теперішній час перебуває під вартою у зв`язку із чим в строк покарання йому було зараховано строк попереднього ув`язнення з 13.11.2019 по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до припису п. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , врахувавши тяжкість вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а також характеристики його особи, призначив обвинуваченому покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 23.04.2021, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який утримується під вартою в цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4