Дата документу 23.06.2021 Справа№ 310/846/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/846/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/830/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бердянська Запорізької області, громадянин України, маючий середню спеціальну освіту, не працюючий, не одружений, дітей на утриманні не маючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 12 грудня 2008 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ст.ст. 69, 70 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
2) 3 лютого 2010 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 22 грудня 2013 року по відбуттю строку покарання;
3) 31 серпня 2015 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області ч. 2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 місяців арешту. Звільнений 8 лютого 2016 року по відбуттю строку покарання;
4) 26 травня 2016 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 місяців арешту;
5) 6 жовтня 2016 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;
6) 17 березня 2017 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 2 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнений 27 березня 2018 року по відбуттю строку покарання;
7) 30 листопада 2018 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
8) 14 червня 2019 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. 20 лютого 2020 року Запорізьким апеляційним судом вирок від 14 червня 2019 року скасовано та засуджено до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,
визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначеного покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом зарахування покарання, частково відбутого за попереднім вироком, призначено остаточне покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з 30 червня 2020 року.

Стягнуто зі ОСОБА_7 на користь держави 5884 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

22 грудня 2018 року у вечірній час доби ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до металевого сараю, що розташований біля вказаного будинку АДРЕСА_3 , де за допомогою власного ключа, який він мав при собі, відчинив навісний замок сараю та проник до нього, звідки таємно викрав дитячу люльку марки «Аlpine» вартістю 1500 гривень, що належить ОСОБА_10 . Відразу після цього ОСОБА_7 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 1500 гривень.
Крім того, 29 січня 2020 року приблизно о 02.00 годині ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна підійшов до автомобіля ВАЗ-2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , де скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа відчинив водійські двері та проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме: автомобільну магнітолу «Guarand» вартістю 500 гривень та карту пам`яті об`ємом 8 гб. вартістю 150 гривень. Після чого продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, відчинив капот вказаного автомобіля, звідки таємно, викрав належну ОСОБА_11 акумуляторну батарею «FORSE» вартістю 1000 гривень. Відразу після цього ОСОБА_7 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 1650 гривень.
Крім того, 2 березня 2020 року приблизно о 02.00 годині ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 4 по вул. Софіївська в м. Бердянську Запорізької області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна підійшов до автомобіля ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , де скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа відчинив водійські двері та проник до салону автомобіля, де з бардачку взяв картку пам`яті «Сілікон» об`ємом 8 гб вартістю 50 грн., яка належить ОСОБА_12 , яку приготував для подальшого викрадення. Після чого продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 відчинив капот вказаного автомобілю, звідки таємно викрав належну ОСОБА_12 акумуляторну батарею «Іста» вартістю 1100 гривень. Відразу після цього з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1150 гривень.
Крім того, 20 березня 2020 року приблизно о 22.00 годині ОСОБА_7 , знаходячись на п`ятому поверсі будинку-гуртожитку АДРЕСА_4 , через відчинені двері зайшов до приміщення загального користування - ванної кімнати, де за допомогою свого знайомого ОСОБА_13 , дії якого не охоплюються злочинним умислом на викрадення майна, шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів з метою таємного викрадення чужого майна, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належну потерпілому ОСОБА_14 пральну машинку «Арістон» вартістю 2000 гривень. Після чого з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на суму 2000 гривень.
Крім того, 17 квітня 2020 року приблизно о 01.00 годині знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна підійшов до автомобіля ВАЗ-2102 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , де скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа відчинив водійські двері та проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав автомобільну магнітолу «Swat» МЕХ3007 вартістю 600 гривень, яка належить ОСОБА_15 , після чого, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, відчинив капот вказаного автомобіля, звідки таємно викрав належну ОСОБА_15 акумуляторну батарею «START» вартістю 1000 гривень. Відразу після цього з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 1600 гривень.
Крім того, 9 травня 2020 року приблизно о 02 годині знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна підійшов до автомобіля ВАЗ-2106 державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , де скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа відчинив водійські двері та проник до салону автомобіля, звідки демонтував автомобільну магнітолу «Pioneеr» Н-80 вартістю 500 гривень, яка належить ОСОБА_16 . Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 відчинив капот вказаного автомобілю, звідки таємно викрав належну ОСОБА_16 акумуляторну батарею «Energy» вартістю 800 гривень. Відразу після цього з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_16 майнову шкоду на загальну суму 1300 гривень.
Крім того, 10 травня 2020 року приблизно о 17 годині знаходячись у приміщенні гуртожитку АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом віджиму замку проник до кімнати №73 вказаного гуртожитку, звідки таємно, шляхом демонтування зі стіни кімнати приміщення викрав належний ОСОБА_17 бойлер «DELFA» об`ємом 80 л. вартістю 2000 гривень. Відразу після цього з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 гривень.
Крім того, 14 травня 2020 року приблизно о 02 годині знаходячись біля будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна підійшов до автомобіля ВАЗ-2101 державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , де скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа відчинив водійські двері та проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_18 , а саме: телескопічний спінінг «OKUMA» 3007 з котушкою «NITRO» вартістю 233 гривні, телескопічний спінінг «DAMASK» з катушкой «NiTRO» вартістю 233 гривні, телескопічний спінінг «ARRAST EAGLE» з котушкою «TOPAZ» вартістю 233 гривні. Після чого, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 відчинив капот вказаного автомобіля, звідки таємно, викрав належну ОСОБА_18 акумуляторну батарею «WESTA» вартістю 600 гривень. Відразу після цього з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму 1300 гривень.
Крім того, 14 травня 2020 року приблизно о 03 годині знаходячись біля будинку АДРЕСА_6 , ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна підійшов до автомобіля ВАЗ-2105 державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , де скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа відчинив водійські двері та проник до салону автомобіля, звідки шляхом демонтування таємно викрав автомобільну магнітолу «Pioner» DEH2120UB вартістю 1000 гривень, яка належить ОСОБА_19 . Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 відчинив капот вказаного автомобілю, звідки таємно викрав належну ОСОБА_19 акумуляторну батарею «REDHORS» вартістю 1000 гривень. Відразу після цього ОСОБА_7 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 гривень.
Крім того, 19 травня 2020 року приблизно о 01 годині ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна підійшов до автомобіля «MAZDA - 626» державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , де скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа відчинив водійські двері автомобіля та проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав належне ОСОБА_20 майно, а саме: автомобільну магнітолу «Pioneеr» MVH-S120UB вартістю 1500 гривень, автомобільні колонки у кількості 2 штук «Pioneеr» TS-F6973E вартістю 5000 гривень, мобільний телефон «UmiLondonGold вартістю 700 гривень. Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 відчинив багажник вказаного автомобілю, звідки таємно викрав належну ОСОБА_20 автомобільну магнітолу «Panasonic» CQ-C1303W вартістю 1500 гривень. Відразу після цього з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_20 майнову шкоду на загальну суму 8700 гривень.
Крім того, 10 червня 2020 року приблизно о 02 годині ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №100 по проспекту Східному в місті Бердянську Запорізької області, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна підійшов до автомобіля ВАЗ-21013 державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , і скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа відчинив водійські двері автомобіля та проник до салону автомобіля, звідки демонтував автомобільну магнітолу «Swat» МЕХ3007 вартістю 600 гривень з карткою пам`яті об`ємом 16 Гб вартістю 200 гривень та риболовецьку вудочку довжиною 3,5 м вартістю 200 гривень, які належать ОСОБА_21 . Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 відчинив капот вказаного автомобілю, звідки таємно, повторно викрав належну ОСОБА_21 акумуляторну батарею «VЕSTA» вартістю 1400 гривень. Відразу після цього з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_21 матеріальну шкоду на загальну суму 2400 грн.
Крім того, 11 червня 2020 року приблизно о 02 годині знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля ВАЗ-21063 державний реєстраційний номер НОМЕР_9 , де скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа відчинив водійські двері та проник до салону автомобіля, звідки взяв та приготував для подальшого викрадення майно, яке належить ОСОБА_22 , а саме риболовецьке вудилище «Salmo Blaster Sure вартістю 555 гривень, риболовецьку катушку «Boya CTR So3A» вартістю 420 гривень, мобільний телефон «Iphone» 5 вартістю 500 гривень. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, відчинив капот вказаного автомобілю, звідки таємно, повторно викрав належну ОСОБА_22 акумуляторну батарею «Tople» вартістю 1500 гривень. Відразу після цього з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_22 майнову шкоду на загальну суму 2975 гривень.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію судом його дій, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскільки ОСОБА_7 скоїв кримінальні правопорушення після проголошення попереднього вироку від 14 червня 2019 року, суд першої інстанції при призначенні остаточного покарання повинен був застосувати положення ст. 71 КК України.

Просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складення призначених покарань, призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2019 року, призначити остаточне покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, а в іншій частині вирок залишити без змін.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 , також не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію судом його дій, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що призначаючи ОСОБА_7 покарання суд не врахував вирок Запорізького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року, яким було скасовано вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2019 року в частині призначеного покарання і призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки на підставі ст. 75 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, що ОСОБА_7 вчинив 10 крадіжок у період з березня по червень 2020 року, тобто після ухвалення апеляційним судом вироку від 20 лютого 2020 року, тому йому повинно бути призначено остаточне покарання відповідно до вимог ч. 4 ст. 71 КК України, а призначення покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України є зайвим.

Просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2019 року, призначити остаточне покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі, а в іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції підтримала частково, апеляційну скаргу заступника прокурора області підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити, обвинуваченого, який з поданими апеляційними скаргами погодився в частини доводів про необхідність призначення остаточного покарання із застосуванням ст. 71 КК України, але просив не збільшувати строк остаточного покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційних скаргах не оспорюються.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг прокурорів про необхідність призначення ОСОБА_7 остаточного покарання з урахуванням вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2019 року саме на підставі ст. 71 КК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є, окрім іншого, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У даному кримінальному провадженні судом першої інстанції визнано встановленим, що ОСОБА_7 22 грудня 2018 року та протягом січня-червня 2020 року вчинив крадіжки, які містять кваліфікуючу ознаку «повторність».

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_7 вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2019 року був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки. Таким чином, одну з крадіжок ОСОБА_7 вчинив до, а інші після ухвалення попереднього вироку.

Згідно з висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 8 лютого 2021 року у справі № 390/235/19 (провадження № 51-2177кмо20), якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК України, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька після його ухвалення, то спеціальні правила ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Враховуючи, що нові кримінальні правопорушення вчинено ОСОБА_7 після постановлення попереднього вироку протягом іспитового строку, то з огляду на положення ч. 3 ст. 78 КК України остаточне покарання йому має визначатись за правилами, передбаченими ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

За таких обставин, цей вирок суду першої інстанції не може залишатися в силі, та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 407, п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку та призначенням ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, з призначенням на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, з частковим приєднанням на підставі ст. 71 КК України невідбутої частину покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2019 року, та призначенням остаточного покарання за сукупністю вироків у вигляді 6 років позбавлення волі.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2021 року у відношенні ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2019 року, призначити остаточне покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4