Дата документу Справа № 335/9156/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 335/9156/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/222/21 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула 1 березня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційними скаргами прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 , захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кам`янка - Дніпровська Запорізької області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК Україниза наступних обставин.

Так, завідувач кафедри будівельного виробництва та управління проектами Національного університету «Запорізька політехніка» ОСОБА_9 та доценти зазначеної кафедри ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , упродовж 2020-2021 років, систематично вимагали та отримували неправомірну вигоду зі студентів вказаного вищого навчального закладу, за вирішення питань щодо успішного складання екзаменаційних сесій, державних іспитів, зарахування заліків, курсових та дипломних робіт.

12.02.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000174 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , в обґрунтування якого послався, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 з метою уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, необхідно обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Частково задовольняючи клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 строком до 12 квітня 2021 року, та поклавши обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення та дійшов висновку, що для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, про які зазначив слідчий та з урахуванням особи підозрюваної ОСОБА_7 , останній необхідно застосовувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі та доповнень до неї прокурор, зазначає, що рішення слідчого судді є незаконним і не вмотивованим в наслідок істотного порушення судом кримінального процесуального закону, який підлягав застосуванню, його неточного тлумачення, а також у зв`язку з невідповідністю висновкам суду фактичним обставинам кримінального провадження у зв`язку з наступним. Так, слідчим суддею не враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, за яке передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Слідством встановлено, що ОСОБА_7 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину може умисно ухилятися від явки до органів досудового розслідування, суду або переховуватися. На даний час стороною обвинувачення вживаються заходи для встановлення всіх обставин вчинення ОСОБА_7 злочину, у тому числі допити потерпілих, свідків, проведення експертиз та відшукання речей і документів, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК. Обґрунтовуючи своє рішення про відмову у задоволенні клопотання, слідчий суддя послався на міцність соціальних зв`язків та репутацію підозрюваної, проте не навів даних у чому полягає міцність зв`язків та яка репутація. На підставі викладеного просить ухвалу слідчого судді скасувати, клопотання слідчого задовольнити та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 строком на 60 діб.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , зазначає, що ухвала слідчого судді в частині задоволення клопотання слідчого про

застосування запобіжного заходу суперечить нормам процесуального права та підлягає в

цій частині скасуванню з огляду на таке. Так, посилаючись на положення ст. ст. 177, 178 КПК вказує, що сукупність обставин, які дають підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, стороною обвинувачення не доведена. Вказує, що висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 помилковий, оскільки додані до клопотання матеріали кримінального провадження не містять прямих доказів вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Зокрема, наявні протоколи допитів свідків містять лише відомості про організацію роботу НУ «Запорізька політехніка», суб`єктивну оцінку особистості ОСОБА_7 з боку, свідків або містять показання зі слів інших людей. Отже, підозра, повідомлена ОСОБА_7 , фактично базується на припущеннях обвинувачення. Сторона захисту, звертає увагу, що судом встановлено позитивні відомості стосовно особи підозрюваної та явку останньої до суду. Тому, на думку апелянта, законних підстав для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту не існує. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого залишити без задоволення.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційну скаргу захисника просив залишити без задоволення.

Підозрювана та її захисник підтримали скаргу сторони захисту та висловили заперечення вимогам апеляційної скарги прокурора.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, судове рішення слідчого судді переглядається в межах апеляційної скарги.

Слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.

Так, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відповідаючи на доводи сторони захисту щодо висновків суду стосовно висунутої ОСОБА_7 підозри, які, на думку захисника, базуються на припущеннях сторони обвинувачення, апеляційна інстанція виходить з наступного.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність передбачених ст. 177 КПК України та зазначених у клопотанні підстав для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Для з`ясування зазначених обставин судом вивчено матеріали справи, вислухано з цього приводу думку сторін кримінального провадження.

Висновок слідчого судді щодо обґрунтованості висунутої відносно ОСОБА_7 підозри підтверджуються наданими доказами, а саме: відомостями з протоколів допиту свідків та потерпілих, відомостями з протоколів проведення обшуків у службовому кабінеті підозрюваної у Національному університеті «Запорізька політехніка» та місцем її проживання і реєстрації, іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.

Саме сукупність наданих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.
Слід зазначити, що у відповідності до положень ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України на наступних етапах досудового розслідування та судового розгляду.
Додані до клопотання докази у вигляді протоколів допиту свідків, проведених обшуків спростовують твердження сторони захисту щодо необгрунтованості висунутої ОСОБА_7 підозри. Досліджені докази на даній початковій стадії вказують на вірогідну причетність підозрюваної до обставин, які розслідуються правоохоронним органом.
Посилання адвоката щодо відсутності законних підстав для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 слід відхилити, оскільки слідчий суддя при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та із достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.178 КПК України, в тому числі вагомість доказів та особу підозрюваної.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини враховані слідчим суддею, та у своїй сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваній альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та невмотивованості ухвали слідчого судді не ґрунтуються на змісті ухвали. Слідчим суддею аргументовано часткове задоволення клопотання слідчого і обрання ОСОБА_7 цілодобового домашнього арешту.

Так, застосовуючи до вказаної особи альтернативний запобіжний захід, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про можливість досягти дієвості даного кримінального провадження та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначений висновок слідчого судді, з огляду на явки ОСОБА_7 до суду, відсутність даних про порушення останньою покладених обов`язків, слід визнати аргументованим та таким, що знайшов своє підтвердження і одночасно цими обставинами спростовуються доводи прокурора про не можливість забезпечити дотримання підозрюваною ОСОБА_7 покладених на неї обов`язків через застосування іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Судова колегія наголошує, що відомостей про порушення ОСОБА_7 умов обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту чи ухилення від проведення слідчих, процесуальних дій після застосування відносно неї даного виду запобіжного заходу, при апеляційному розгляді прокурором не надано.

Отже, посилання прокурора в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді на те, що ОСОБА_7 перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на потерпілих і свідків, не заслуговують на увагу, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях прокурора щодо можливості такої поведінки підозрюваної в майбутньому і нічим об`єктивно не підтверджені.

З цього приводу, колегія суддів зауважує на вимогах ч.5 ст. 132, ч.3 ст. 184 КПК України щодо обов`язку слідчого, прокурора надати докази на підтвердження обставин, на які посилаються.

Натомість, ініціатором клопотання та прокурором до відповідного клопотання, при його розгляді слідчим суддею і у апеляційній інстанції такі докази не надані.

Що стосується даних про особу підозрюваної, то слідчим суддею цілком слушно враховані позитивні відомості стосовно особи ОСОБА_7 , яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштована та за місцем роботи характеризується позитивно, що свідчить про взяття слідчим суддею до уваги всіх обставин у їх сукупності.

З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин, судова колегія погоджується із встановленим ризиком щодо продовження вчинення кримінальних правопорушень з огляду на кількість епізодів злочинної діяльності ОСОБА_7 стосовно отримання неправомірної вигоди, який може бути нівельований шляхом застосування цілодобового домашнього арешту.

Посилання прокурора щодо вчинення тяжкого злочину не можуть слугувати підставою для обрання ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу.

З цього приводу слід зазначити, що наявність підозри у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до вимог ст. 178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст. 8 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, що до того ж враховано слідчим суддею у сукупності з іншими обставинами.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5ст. 194 КПК України.

На думку колегії суддів, з врахуванням даних про особистість підозрюваної та її процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 405,407,422 КПК України, колегія суддів

х в а л и л а:

апеляційні скарги прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 та захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 до 12 квітня 2021 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4