КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/2403/21 Провадження № 11-сс/824/1962/2021 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року,

за участю особи, яка подала
апеляційну скаргу ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України (далі ГПД НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 у своїй заяві про злочин фактично висловлює свою незгоду з прийнятим рішенням судді, що саме по собі не може бути підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року та направити скаргу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Одночасно апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Вказує, що копію оскаржуваної ухвали, прийнятої за його відсутності, він отримав 22 лютого 2021 року, відтак вважає, що строк пропущено з поважних причин.
В доводах апеляційної скарги ОСОБА_7 зазначає, що 22 січня 2021 року він звернувся до керівника ГПД НАБУ із заявою № 4175/22 про вчинення злочину суддею, у якій серед іншого навів всі елементи вчиненого кримінального правопорушення.
Однак, як вказує, апелянт, станом на 29 січня 2021 року його не було повідомлено про внесення до ЄРДР відомостей за його заявою, у зв`язку з чим, він звернувся зі скаргою на бездіяльність керівника ГПД НАБУ ОСОБА_8 до Солом`янського районного суду міста Києва.
При цьому, ОСОБА_7 зазначає, що під час розгляду його скарги слідчим суддею було порушено норми матеріального та процесуального права, що виразилось зокрема в тому, що слідчий суддя викликав у судове засідання представника НАБУ, в той час, як в скарзі оскаржувалась бездіяльність саме керівника ГПД НАБУ ОСОБА_8 , не було витребувано та не досліджено матеріали звернення до керівника ГПД НАБУ та під час розгляду скарги були вирішені питання, які не віднесені до компетенції слідчого судді.
На думку апелянта, слідчий суддя, розглядаючи скарги в порядку ст. 303 КПК України, не наділений повноваженнями щодо надання оцінки відомостям, які викладені в заяві про злочин, а повинен лише перевірити, чи були такі відомості внесені до ЄРДР.
При цьому, ОСОБА_7 вказує, що заява чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, що підлягає передачі іншому органу досудового розслідування, у будь якому разі спочатку мають бути внесені до ЄРДР за місцем первісного отримання заяви чи повідомлення та лише після цього повинні вирішуватись питання щодо передачі за підслідністю.

Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_7 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали суду з поважних причин.
Так, у матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_7 копії оскаржуваного рішення, ухваленого без його участі.
З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_7 пропустив строк на оскарження ухвали з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та надав суду копії відповідей на його заяву № 4175/22 керівника Управління НАБУ ОСОБА_9 та заступника начальника Першого слідчого відділу Державного бюро розслідувань Іванець О.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність керівника ГПД НАБУ ОСОБА_8 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя розглянув скаргу по суті та відмовив у її задоволенні, мотивуючи це тим, що у заяві про злочин скаржник фактично висловлює свою незгоду з прийнятим рішенням судді, що саме по собі не може бути підставою для внесення відомостей до ЄРДР.
Колегія суддів вважає наведене рішення слідчого судді таким, що не ґрунтується на вимогах закону.
Так, із наданого ОСОБА_7 листа Керівника Управління НАБУ ОСОБА_9 вбачається, що заява ОСОБА_7 із вх. № 4175/22 від 22 січня 2021 року була зареєстрована 25 січня 2021 року за № В-896, проте відомості про вчинені кримінальні правопорушення уповноваженими особами НАБУ до ЄРДР внесені не були, а заява була направлена для розгляду до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві.
При цьому із листа заступника начальника Першого слідчого відділу ДБР ОСОБА_10 вбачається, що заяву ОСОБА_7 , що надійшла з НАБУ розглянуто, однак із змісту звернення не встановлено достатніх та обґрунтованих підстав, які б достовірно свідчили про наявність ознак кримінальних правопорушень та могли бути підставою для внесення відомостей до ЄРДР.
В той же час, в апеляційній скарзі ОСОБА_7 звертає увагу на те, що він оскаржував до слідчого судді бездіяльність саме уповноваженої особи НАБУ, оскільки вважає, що саме уповноважена особа НАБУ була зобов`язана внести до ЄРДР відомості, викладені в заяві про кримінальні правопорушення.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
При цьому, положеннями ч. 1 ст. 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до п. 202 розділу XI «Перехідні положення» КПК України підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань:
1) з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду";
2) до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду", якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Таким чином, оскільки скаржник оскаржує бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, то судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у даному випадку має здійснюватися Вищим антикорупційним судом.
Колегія суддів вважає, що слідчим суддею допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при ухваленні судового рішення, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
В той же час, колегія суддів Київського апеляційного суду також не має правових підстав для розгляду скарги ОСОБА_7 по суті та вважає за необхідне повернути її особі, що її подала, роз`яснивши право звернення з аналогічною скаргою до Вищого антикорупційного суду.
Керуючись ст.ст. 376, ч. 2, 399, 404, 407 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_7 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, скасувати, а скаргу ОСОБА_7 повернути особі, яка її подала.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4