Справа № 10032021
Провадження 1-кс-253/21
ухвала
Іменем України
10 березня 2021 року м.Обухів

Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області клопотання слідчого Обухівського СВ Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, українки, громадянки України, не заміжньої, офіційно не працюючої, з вищою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаюча АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2021 року до суду надійшло вказане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст 115 КК України. Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що підозрювана спробує переховуватись від органів досудового слідства, суду, незаконно вплинути на свідків, вжити заходи щодо перешкоджання встановлення істини, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до наданих суду матеріалів, 23 січня 2021 року, близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин із співмешканцем ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на заподіяння смерті останньому, тобто найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нанесла йому один удар ножем, в область грудної клітки з ліва, заподіявши останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення, внаслідок чого ОСОБА_6 помер.

24.01.2021 року матеріали досудового розслідування по даному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031.

24.01.2021 року о 04 годині 50 хвилин підозрювана ОСОБА_7 затримана в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

24.01.2021року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Вислухавши учасників розгляду, вивчивши копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив його задовольнити.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечив проти продовження запобіжного заходу та заявив усне клопотання про зміну запобіжного заходу, на обґрунтування якого зазначив, що підозрювана має місце проживання та не має на меті впливати на свідків. Щодо поданого клопотання про продовження запобіжного заходу заперечив, вказав, що клопотання є не обґрунтованим крім того слідчий звернувся не до того суду.
Підозрювана ОСОБА_4 заперечила проти клопотання слідчого , просить обрати відносно неї запобіжний захід у виді домашнього арешту, вказавши, що вона буде зявлятися за викликами до слідчого, прокурора та суду.
Згідно п.2 ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши прокурора, захисника. підозрювану, слідчий суддя приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно змінити на цілодобовий домашній арешт, зважаючи на наступне.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.
Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Судом встановлено, що підозрюваній ОСОБА_4 ухвалою Києво-Святошинського районного суду м. Києва застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України. Строк тримання під вартою закінчується 24 березня 2021 року
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість підозри не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Таким чином, приймаючи рішення про продовження підозрюваній строку тримання під вартою, суд повинен врахувати тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, дані щодо працевлаштування, продовження існування ризиків, передбачених ч. 1ст.177 КПК України.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, а саме ризик переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінального правопорушення.
Згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Крім того, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є одним з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваної, в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Також суд вважає доведеними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема:
-п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки у кримінальному провадженні ще не проведено дослідження доказів, допит, свідків та потерпілих, незаконний вплив з боку на учасників кримінального провадження може призвести до зміни їх показів.
- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Ризики, які враховувались слідчим суддею при обранні запобіжного заходу залишаються актуальними, доводи захисту суд вважає такими, що не спростовують встановлені судом ризики відповідно до ст. 177 КПК України.
Разом з тим, аналізуючи в сукупності вказані прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд не сприймає як переконливі доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить лише вказівку на їх недостатність, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам зазначеним у клопотанні), суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті.
Згідно з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. При цьому, відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зав`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зав`язків).
На даній стадії судового провадження, беручи до уваги тривалість розгляду даної справи, суд має враховувати практику ЄСПЛ, а саме рішення по справах «Кудла проти Польщі», «Ухань проти України», «Хумматов проти Азербайджану», «Петухов проти України», у яких Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що держава повинна забезпечити тримання ув`язненої особи в умовах, які відповідають принципу поваги до її людської гідності, а також належним чином забезпечити її здоров`я та добробут з огляду на практичні потреби ув`язнення.
Керуючись наведеним, суд враховує дані про особу підозрюваної, її соціальний статус, наявність у неї міцних соціальних, а також враховуючи, що досудове слідство кримінального провадження триває протягом тривалого часу, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, суду не надано належних доказів, що підозрювана ОСОБА_4 протягом часу перебування під вартою мала намір переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінального правопорушення.
Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , конкретні обставини кримінального провадження, суд вважає необхідним змінити підозрюваній запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем її проживання, такий вид запобіжного заходу не буде перешкоджати розслідуванню та в подальшому розгляду кримінального провадження чи проведення будь-яких процесуальних дій.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Суд зазначає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити клопотання захисника та підозрюваної змінивши запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладанням на підозрювану обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, оскільки на думку суду саме такий запобіжний захід є достатнім та необхідним.
На думку слідчого судді застосування запобіжного заходу до підозрюваної у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Керуючись ст.ст. 177-179,182-184,193,194,196,199,202,309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 .
Клопотання захисника та підозрюваної задовольнити.
Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці м. Київ, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.115 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 08.05.2021 року включно, зобов`язавши її носити електронний засіб контролю, заборонивши підозрюваній ОСОБА_4 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово та зобов`язавши виконувати наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, якому доручено досудове розслідування цього кримінального провадження, прокурора, суду за першою вимогою;
-не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду ;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
-утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
-не відкладно здати на зберігання до відділу поліції за місцем проживання ісі свої паспорти, включаючи закордонний паспорт та паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також на тимчасово окуповані території;
- носити електронний браслет.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі не виконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю в два місяці - до 08.05.2021 року включно, який обраховувати з 10.03.2021 року з 16 год. 00 хв.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, якому доручено досудове розслідування цього кримінального провадження.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 невідкладно направити до Обухівського РУП ГУ НП в Київській області для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а підозрюваною - в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1