Справа № 206/2426/21
1-в/206/178/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря с/з ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
учасники:
прокурора ОСОБА_5
лікаря -психіатра ОСОБА_3
особи відносно якої складена заява ОСОБА_4
захисника-адвоката ОСОБА_6
про зміну примусових заходів медичного характеру,

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2020 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У вказаній письмовій заяві заявник зазначає, що згідно постанови Кремінського районного суду Луганської області від 27.01.2010 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні з суворим наглядом.
Згідно з ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2017 ОСОБА_4 було змінено примусові заходи медичного характеру і переведено до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
Відповідно до ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.01.2020 ОСОБА_4 було змінено примусові заходи медичного характеру з посиленого нагляду на звичайний.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2020 ОСОБА_4 було продовжено примусові заходи медичного характеру зі звичайним типом нагляду, строком на 6 (шість) місцяців.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2021, було доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Дніпропетровській області призначено ОСОБА_4 , захисника-адвоката для здійснення представництва інтересів в суді за призначенням.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви.
Представник заявника в судовому засіданні просив задовольнити заяву.

Особи відносно якої складена заява у судовому засіданні ОСОБА_4 просив задовольнити заяву лікаря-психіатра, та зазначив, що буде вживати ліки та проживати буде разом із матір`ю.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 , вважав за необхідне задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, вважає, що письмова заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»,ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з дорученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів.
Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419,422,424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
Відповідно до п. 27 в обґрунтування необхідності продовження примусових заходів медичного характеру у висновку № 115 від 31.0.5.2021 комісія лікарів-психіатрів зазначила, що за час перебування у стаціонарі стан ОСОБА_4 покращився та залишається стабільним, про що свідчить впорядкована поведінка, рівний настрій, відсутність агресивних та аутоагресивних тенденцій, афективних порушень з виявленням вірних соціальних установок. Психотична симптоматика відсутня. Залучається до життя відділення, допомагає іншим пацієнтам. Сформована критика до свого психічного стану, розуміння необхідності прийому підтримуючої терапії. Виявляє розуміння протиправності скоєного правопорушення, жалкує з приводу скоєного. Закріплені моделі соціально адаптованої поведінки. Залишаються прояви негативної симптоматики, яка за час лікування пом`якшилася у зв`язку з ендогенним захворюванням - пасивність, апатичність, емоційна сплощеність, психічна малопродуктивність. Для подальшої корекції проявів негативної симптоматики, продовження медичної, соціальної та психологічної реабілітації з метою досягнення найбільш повної інтеграції пацієнта в суспільство, рекомендовано змінити примусові заходи медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно з п. 28 висновку комісії лікарів-психіатрів: рекомендовано змінити примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації з відділення зі звичайним типом нагляду на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, про що зазначено також в письмовій заяві КЗ «ДКПЛ ДОР» від 07.06.2021.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити, та змінити останньому примусові заходи у вигляді госпіталізації з відділення зі звичайним типом нагляду на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на строк 6 (шість) місяців.
Керуючись ст.ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.94,95 Кримінального кодексу України, ст.ст.372,503,512-514 КПК України,постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд

ПОСТАНОВИВ:
Заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку задовольнити. Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру зі звичайного типу нагляду на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, строком до 6 (шести) місяців. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1