Справа № 462/6095/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/416/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 462/6095/14-к щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, без реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_9 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2020 року кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 205 КК України закрито у зв`язку з декриміналізацією діяння на підставі п.4 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.
У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений покликається на те, що підстави для закриття кримінального провадження судом передбачені ч. 2 ст. 284 КПК України та є вичерпними. Зазначає, що у даному випадку прокурор зобов`язаний відмовитися від цієї частини обвинувачення, внести зміни в обвинувальний акт та ознайомити з цими змінами усіх потерпілих. Вказує, що є незрозумілим, яке саме з двох кримінальних проваджень за ст. 205 КК України закрито.
Захисник ОСОБА_9 у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування було пред`явлене суперечливе та неоднозначне обвинувачення, що полягає у двоякій оцінці слідчим одних і тих самих встановлених обставин справи. Вважає, що обвинувачуючи ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України фактично описують спосіб вчинення шахрайства, зазначеного у обвинувальних актах, виділяючи його в окремий склад злочину. Так, в обвинувальних актах зазначено, що обвинувачений здійснив перерахунок частини коштів з рахунків підприємства на рахунки інших суб`єктів підприємницької діяльності як оплату за оренду приміщень, рекламні послуги, знімав кошти на оплату інформаційних, секретарських, консультаційних послуг, однак тут сторона обвинувачення кваліфікує вказані дії за ст.ст. 205, 209 КК України. За відсутності належного обґрунтування в обвинувальних актах міститься лише вказівка на кваліфікацію дій ОСОБА_5 . Вважає, що виключення із обвинувальних актів обвинувачення за ч. 2 ст. 205 КК України, яке безпосередньо вмонтоване в обвинувачення за іншими статтями Кримінального кодекс, посилить плутанину у формулюванні обвинувачення та унеможливить ефективний захист від висунутого обвинувачення.
Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , надали пояснення, що аналогічні її доводам, та просять скасувати ухвалу про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 205 КК України.
Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив вимоги апеляційної скарги та пояснив, що рішення суду про закриття кримінального провадження відповідає положенням законодавства. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому, ухвала суду перевіряється в межах доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_7 , перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
На розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 205 КК України у зв`язку з декриміналізацією діяння.
Постановляючи ухвалу про закриття кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 205 КК України на підставі пункту 4 частини 1 статті 284 КПК України внаслідок декриміналізації ст. 205 КК України, суд першої інстанції виходив з загальних засад кримінального провадження, зокрема верховенства права та законності.
Ухвала місцевого суду є законною, обґрунтованою, належно мотивованою та відповідає вимогам ст. ст. 370, 372 КПК України.
При цьому доводи апеляційної скарги захисника про істотні порушення судом першої інстанції кримінального процесуального закону колегія суддів вважає безпідставними.
У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст.3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.
Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.
Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
У відповідності до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» № 101-IX від 18.09.2019, який набрав чинності 25.09.2019, з Кримінального кодексу України виключено ст. 205.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Нормами статті 284 КПК не визначено порядку закриття кримінального провадження за підставою, передбаченою пунктом 4 частини 1 статті 284 цього Кодексу, якщо обставини для закриття кримінального провадження, виявляються під час судового розгляду.
У такому випадку слід керуватися нормами ч. 6 ст. 9 КПК України, а саме: у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Також слід зазначити, що інститутом процесуального права щодо закриття кримінального провадження згідно зі статтею 284 КПК передбачено єдиний випадок неможливості закриття кримінального провадження за наявності заперечень обвинуваченого, а саме у випадку закриття у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК (оскільки за частиною 8 статті 284 КПК, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом).
А тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність законних підстав для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 205 КК України у зв`язку з декриміналізацією зазначеної статті.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 слід залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2020 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 205 КК України у зв`язку з декриміналізацією діяння залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4