Провадження № 1-кс/752/5591/21
У Х В А Л А

15 липня 2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097 від 25.06.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :
В провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна, де із підстав викладених у клопотанні, орган досудового розслідування просить слідчого суддю накласти арешт у вигляді заборони користування, розпорядження, відчуження, володіння майном а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Мотивуючи зазначене клопотання, прокурор вказує на наступне.

У провадженні слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ НП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження №0000097, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Печерської районної державної адміністрації міста Києва від 19.05.1993 №1914, передано у власність квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 померла 30.03.2021 за місцем свого фактичного проживання у вищезазначеній квартирі.

У той же час, моніторингом інформації розміщеної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що за померлою ОСОБА_4 вищезазначене нерухоме майно не зареєстроване та квартира за адресою: АДРЕСА_2 , як об`єкт нерухомості не обліковується.

Слідчим СВ Голосіївського управління поліції ГУНП у місті Києві 01.07.2021 допитано сусіда померлої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , який мешкає у кв. АДРЕСА_3 . Зі слів свідка встановлено, що останній мешкає за указаною адресою з 1995 року. Після смерті ОСОБА_4 приблизно через місяць, 08.05.2021 невідомі раніше особи, а саме двоє чоловіків віком 22-25 років, виносили з квартири померлої меблі та вивозили їх автомобілем марки «Opel», типу фургон. Побачивши зазначене, мешканці будинку, які знали померлу викликали поліцію. Після прибуття поліції, указані особи представлялись начебто родичами померлої однак, свідок жодного разу таких осіб за життя ОСОБА_4 не бачив.

Допитана у якості свідка ОСОБА_6 , мешканка квартири АДРЕСА_4 , повідомила, що мешкає у зазначеному будинку приблизно з 1990 року. Свідок зазначила, що померла ОСОБА_4 протягом усього часу проживала у квартирі сама, жодних родичів чи осіб, які б навідувались до померлої, вона не бачила.

Свідок пояснила, що приблизно 08.05.2021, невідомі особи виносили розібрані меблі з квартири померлої ОСОБА_4 , указаний факт побачили мешканці першого поверху вищезазначеного будинку, та повідомили про вказане ОСОБА_6 , та вже безпосередньо свідок викликала співробітників поліції. Крім того, свідок повідомили, що протягом останнього часу та до самої смерті ОСОБА_4 , за останньою піклувались соціальні служби.

Враховуючи викладене, наразі у прокурора є достатньо підстав вважати, що вищезазначене майно безпідставно може вибути у власність інших осіб.

Прокурор з метою застосування майна, а саме, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення майна, яке визнане речовим доказом, що матиме на меті ухилення від притягнення винної особи до передбаченої законом відповідальності, просить слідчого суддю клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явилась. До суду прокурор ОСОБА_3 подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Поряд із цим, вказаною заявою долучила до матеріалів клопотання копію листа Печерської районної у м. Києві державної адміністрації від 02.04.2021 р. № 105/001-574/В-130, у якому викладено що, відповідно до архівних даних квартира АДРЕСА_1 була приватизована згідно з розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Печерської РДА від 19.05.1993 року № 1914 і передана у власність ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя ухвалив розглядати клопотання за відсутності власника майна, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та документи, додані до клопотання, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ НП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження №0000097, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про накладення арешту на майно, прокурор вказувала на необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення продовження здійснення злочинних дій, направлених на протиправне заволодіння нерухомим майном.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 від 05 липня 2021 року квартиру АДРЕСА_1 , видану у власність ОСОБА_4 , на підставі розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Печерської державної адміністрації міста Києва від 19.05.1993 № 1914 визнано речовим доказом у кримінальному провадження № 0000097 від 25.06.2021.

З доданих до клопотання документів вбачається те, що майно на, яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України та є об`єктом кримінально-протиправних дій.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, беручи до уваги те, що згідно постанови від 05 липня 2021 року майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000097 від 25.06.2021, а також враховуючи можливість використання як доказу у кримінальному провадженні, а тому застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Зважаючи на те, що до клопотання прокурора надано достатня кількість доказів необхідності накладення арешту, вбачаю достатні обґрунтовані підстави для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони користування, розпорядження, відчуження, володіння майном а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1