Справа № 947/337/21
Провадження № 1-кп/947/477/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2021 року Київський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
представника ОМР ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчого судовому засіданні в залі суду у м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002885 від 30.11.2020 року, та угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним від 21.12.2020 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрашківка Піщанського р-ну Вінницької обл., українця, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, разом з угодою про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним від 21.12.2020 року.

09.11.2020 неповнолітній ОСОБА_8 приблизно о 05 год. 00 хв. з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, шляхом відкритого викрадення майна ОСОБА_9 , вступив у злочинну змову з особою (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження №0002739). Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 та інша особа (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження) прибули до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає знайомий ОСОБА_10 гр. ОСОБА_9 .
З метою реалізації свого злочинного наміру, перебуваючи о 06 год. 30 хв. за вищевказаною адресою, інша особа з якою прийшов ОСОБА_8 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження) постукав у вікно та попросив свого знайомого ОСОБА_9 відчинити вхідні двері будинку. Переслідуючи ціль незаконного збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_9 має вади здоров`я, інша особа (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження) після того,як потерпілий запустив його до будинку застосував відносно останнього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось в поштовху обома руками в ліве плече ОСОБА_9 , внаслідок чого потерпілий впав на підлогу та в цей час ОСОБА_8 , з метою подолання опору почав утримувати ОСОБА_9 . В свою чергу інша особа (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження) скориставшись безпорадним станом потерпілого, шляхом вільного доступу, відкрито заволодів майном ОСОБА_9 , а саме: сумкою, чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти у сумі 6000 (шість тисяч) доларів США (що станом на 09.11.2020 за курсом НБУ становить 168825 гривень) та 20000 (двадцять тисяч) гривень.
Після чого, ОСОБА_8 разом з іншою особою (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження) з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, тим самим спричинили майнову шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 188 825 гривень (що станом на 09.11.2020 є значною шкодою).
Вказані умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.3 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, що завдав значної шкоди потерпілому.
По кримінальному провадженню №0002885 від 30.11.2020 року між прокурором ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , за участю законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_11 , 21.12.2020року була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.
В угоді про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.3 ст. 186 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.
Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення ОСОБА_8 наступного покарання: за ч. 3 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75,104 КК Українизвільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки. На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з прокурором на призначення узгодженого покарання. Зазначив про обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства, судом та викладені в обвинувальному акті в кримінальному провадженні № 0002885 від 30.11.2020 року. Угоду про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_8 підтримав та просив її затвердити.
Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_8 узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.
Захисник ОСОБА_5 та законний представик неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_6 просили затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_8 та призначити узгоджене покарання.
Потерпілй ОСОБА_9 надав до суду заяву про те, що він не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_8 , та призначення узгодженного покарання.
Суд під розписку відповідно до ст. 474 КПК України, ОСОБА_8 роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України , угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є тяжким кримінальним правопорушенням.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_8 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні; надавати покази у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та у подальшому зобов`язується співпрацювати в правоохоронними органами. Крім того, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України.
В ході судового розгляду, судом встановлені обставини, які пом`якшують покарання, зокрема, ОСОБА_8 , вину визнає в повному обсязі, щиро кається у скоєні інкримінованого йому злочину, активне сприяння розкриттю злочину, а також особу підозрюваного, який є неповнолітнім, раніше не судимий. Обставини, що обтяжують покарання в ході судового розгляду не встановлені.
Судом не встановлено підстави для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України.
За умовами ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, даних про особу ОСОБА_8 , наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин покарання, визнання своєї вини ОСОБА_8 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди укладеної між прокурором та ОСОБА_8 про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Судові витрати відповідно до ст. 124 КПК України по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369,373-374,392,393,394,395,473-475КПК України,суд УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21.12.2020 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_8 , за участю законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_11 за у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за 0002885 від 30.11.2020 року.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75,104 КК Українизвільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки. На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1