Справа № 546/526/18
Кримінальне провадження № 1-кп/542/42/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2021 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника співвідповідача за цивільним позовом ПАТ «СК «Країна» ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, кримінальне провадження № 0000403 від 23.10.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В :
23.10.2015 року близько 14 год. 45 хв., у світлий час доби, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Hyundai Santa Fe, державний номер НОМЕР_1 , який належав згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_13 , із швидкістю 70 км/год. рухався по автодорозі зі сторони с. Ганжі у напрямку смт. Решетилівка Полтавської області. Побачивши напливи асфальту та ями на смузі, що призначена для руху транспортних засобів у напрямку смт. Решетилівка, у порушення п.п. 10.1, 11.3 «Правил дорожнього руху України», виїхав на зустрічну смугу руху та по ній продовжив рух, при цьому мав можливість рухатися в межах своєї смуги. Під час руху по зустрічній смузі руху ОСОБА_4 , перебуваючи на відстані 89,7 м від місця зіткнення, побачив автомобіль Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_3 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_14 та яким керував ОСОБА_8 , і рухався із ввімкнутим ближнім світлом фар назустріч по смузі руху, призначеній для руху транспортних засобів у напрямку с. Ганжі Решетилівського району Полтавської області.

Однак, ОСОБА_4 , маючи технічну можливість повернутися на свою смугу руху з моменту виявлення ним попереду у зустрічному напрямку автомобіля Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 та перед маневром праворуч для повернення на свою смугу руху впевнитися в безпечності свого маневру, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, продовжив рухатися в межах зустрічної для нього смуги, чим створив небезпеку для руху ОСОБА_8 та в подальшому, при виконанні маневру праворуч для повернення на свою смугу руху, допустив зіткнення із автомобілем Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні автомобіля, згідно висновку судово-медичної експертизи № 429 від 12.04.2016 року, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітини з переломами ребер зліва, контузії серця з розривом правого шлуночку та гемоперікарду серця, крововиливів в нижню зону лівої легені, переломів тіла правої здухвинної кістки правого стегна та правої променевої кістки, травматичного шоку 2 ступеню, множинних забійно-рваних ран голови, кінцівок, які могли утворитись від дії тупих обмежених предметів, якими могли бути і виступаючі частини салону автомобіля, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, і кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя. Вважає, що в обвинувальному акті безпідставно зазначено обстановку, яка пом`якшує покарання щире каяття. Зазначила, що ОСОБА_4 жодного разу не звертався до неї з вибаченнями. Вона постійно відчуває фізичний та душевний біль від травм та пережитого.

Крім того, у результаті допущених ОСОБА_4 порушень правил дорожнього руху України пасажиру автомобіля Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходився на задньому пасажирському сидінні автомобіля, згідно висновку судово-медичної експертизи № 428 від 08.04.2016 року, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеня, післятравматичного сударахноідального крововиливу, перелому обох кісток правого передпліччя, забійних ран правої верхньої кінцівки та правої вушної раковини, осаднення шкіри голови, які могли утворитися від дії тупих обмежених предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, і кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

У результаті допущених ОСОБА_4 порушень правил дорожнього руху України водію автомобіля Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 697 від 24.05.2016 року, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому кута нижньої щелепи справа, через лунку 8-го зубу, без зміщення, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які утворилися від дії тупого предмету та можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, і кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до висновку комісійної судової автотехнічної експертизи № 193 від 22.06.2017 року в даній дорожній ситуації водій автомобіля Hyundai Santa Fe, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 та І 1.3 «Правил дорожнього руху України». У даній дорожній обстановці водій автомобіля Hyundai Santa Fe, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити дану ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1 та 11.3 «Правил дорожнього руху України». У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Hyundai Santa Fe, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 11.3 «Правил дорожнього руху України» і, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху України передбачено: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 11.3 Правил дорожнього руху України передбачено: на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків, виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, мотивуючи тим, що, якби автомобіль, який рухався назустріч, не почав виїжджати на його праву смугу руху, зіткнення можна було би уникнути, та пояснив, що його практичний водійський стаж з 2014 року, 23.10.2015 року близько 14-45 год., керуючи технічно справним автомобілем Hyundai Santa Fe з ввімкненим ближнім світлом фар, рухався зі швидкістю близько 70 км/год. по автодорозі зі сторони с. Тури, в якому проживає, у напрямку смт. Решетилівка Полтавської області. Щоб об`їхати напливи асфальту та ями на смузі, що призначена для руху транспортних засобів у напрямку смт. Решетилівка, включивши попереджувальний сигнал повороту вліво, виїхав на зустрічну смугу руху та по ній продовжував рух на відстані близько 300 м. Обмежувальних знаків на всій ділянці дороги не було, асфальтне покриття було сухим. Під час руху по зустрічній смузі руху, перебуваючи на відстані близько 90 м, побачив автомобіль, який рухався із ввімкнутим ближнім світлом фар назустріч, та, включивши покажчик повороту вправо, почав з`їжджати на свою праву смугу руху, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_15 , який, для того щоб також уникнути зіткнення, розпочав маневр повороту на зустрічну смугу, тобто вони скерували свої автомобілі в одному напрямку. Вказав, що він мав можливість рухатись по своїй смузі руху. В результаті ДТП потерпілі отримали тілесні ушкодження, йому відомо, що вони перебували на лікуванні. В квітні 2018 року перерахував на рахунки потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 по 10 тис.грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та в подальшому протягом ще півроку здійснював відшкодування, загалом ОСОБА_16 він відшкодував близько 24 тис.грн., ОСОБА_17 15 тис. грн. також зазначив, що на даний час він офіційно не працевлаштований, на обліку, як безробітний, не перебуває, займається реалізацією домашньої птиці, та втративши це єдине для нього та його сім`ї джерело доходів, буде позбавлений можливості відшкодовувати потерпілим завдані внаслідок ДТП збитки. В скоєному щиро кається. Докази не оспорює. З розміром відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно до цивільного позову потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що того дня, а саме 23.10.2015 року, близько 14-30 год. він керував своїм автомобілем з ввімкненим ближнім світлом фар, рухаючись зі швидкість близько 60 км/год. з смт. Решетилівка в сторону с. Лиман Перший, де проживає мати потерпілої ОСОБА_16 , поза межами населених пунктів. Крім нього в автомобілі, в якості пасажирів, перебували потерпілі ОСОБА_16 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні, та ОСОБА_17 на задньому сидінні. Подолавши невеликий підйом дороги, він на відстані, яку визначити затрудняється, побачив автомобіль, що рухався назустріч по їх смузі руху. Обмежувальних знаків вздовж дороги не було, видимість була хороша, покриття дорожнього полотна було сухим, чи були ями або напливи на дорозі не бачив. Автомобіль, що наближався назустріч, на свою смугу руху протягом певного часу не з`їжджав, а тому, щоб не відбулось лобове зіткнення, яке, на його думку, обов`язково б відбулось, він, попередньо скинувши швидкість, скерував свій автомобіль вліво, а ОСОБА_18 свій автомобіль скерував вправо, в результаті чого на умовній розподільній полосі, близько середини дорожнього полотна, відбулось зіткнення транспортних засобів. Сам він отримав тілесні ушкодження, деякий час лікувався, допомога зі сторони ОСОБА_18 йому не надавалась. Просив призначити обвинуваченому реальну міру покарання у вигляді позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що з Обриньбою вона знайома зі школи, вчились разом. Того дня, 23.10.2015 року вона перебувала в якості пасажира автомобіля під керуванням ОСОБА_8 , їхали з м. Полтави в с. Лиман Перший Решетилівського району до її матері. По дорозі заїхали в смт. Решетилівка по її брата ОСОБА_17 . На проміжку автодороги між смт. Решетилівка та селом Ганжі, поза межами населених пунктів, після проїзду невеликого підйому автодороги, на якій вибоїн ні на попутній, ні на зустрічній смузі не було, вона десь приблизно за 100 м побачила автомобіль, який весь час рухався їм назустріч по їх полосі руху і попереджувальні знаки покажчиком повороту не надавав. Потім глянула на телефон, і знову на дорогу, але автомобіль, що рухався назустріч, був уже на невеликій відстані від їх автомобіля, тоді і відбулось зіткнення транспортних засобів. Автомобіль під керуванням ОСОБА_15 рухався з однаковою швидкістю, чи гальмував водій до моменту зіткнення не знає. Після ДТП вона свідомість не втрачала, хоча отримала множинні тілесні ушкодження, кошти на лікування від обвинуваченого ОСОБА_18 надходили. Просить суд призначити обвинуваченому сувору міру покарання. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що того дня, коли сталась ДТП, він перебував на задньому сидінні автомобіля під керуванням ОСОБА_8 в якості пасажира. Звернув увагу на те, що їм назустріч з великою швидкістю наближався автомобіль чорного кольору і за якусь мить відчув удар, після чого втратив свідомість. Пізніше він бачив, що на Озірному тілесних ушкоджень не було. Вважає ОСОБА_4 «провокатором» ДТП. На його думку ОСОБА_15 можливо правила дорожнього руху і порушив, але це був «людський фактор». Від слідчого ОСОБА_19 він чув, що ОСОБА_15 не можна притягнути до кримінальної відповідальності, і він з цим погоджується. Наполягає на винесенні для ОСОБА_18 суворої міри покарання. Завдана внаслідок ДТП шкода йому була частково відшкодована, як і його сестрі, в якому розмірі точно не пам`ятає. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, в тому числі і у відшкодуванні 3814 грн. матеріальної шкоди у вигляді втраченого заробітку, але підтвердити суму такої шкоди він не може.

Потерпіла ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, оцінивши сукупність доказів, за своїм внутрішнім переконанням вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а його дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України вірно, як необережні, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяло тяжке тілесне ушкодження.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , окрім його показань, показань потерпілих, на думку суду, повністю доведена зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, законність, належність та достовірність яких сторонами не оспорювалася та які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000403, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.10.2015 року з фототаблицями до нього (т. 3 а.с. 160-171) та протоколом додаткового огляду місця події від 10.08.2016 року (т. 3 а.с. 155-159), якими стверджується місце ДТП, де складено схему;

- висновками Полтавського обласного наркологічного диспансеру щодо медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.10.2015 року, згідно яких водії ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у стані сп`яніння не перебували (т. 3 а.с. 21, 22);

- постановою слідчого СВ Решетилівського РВ УМВС України в Полтавській області від 23.10.2015 року про визнання речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000403 автомобілів Skoda Oktavia, д.н. НОМЕР_3 , та Hyundai Santa Fe, д.н. НОМЕР_4 , а також відеореєстратора Gazer S510 з карткою накопичувачем Mikro SD 4 Gb Gazer (т. 3 а.с. 136);

- ухвалою слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 29.10.2015 року про накладення арешту на автомобілі Skoda Oktavia, д.н. НОМЕР_3 , та Hyundai Santa Fe, д.н. НОМЕР_4 , та відеореєстратор Gazer S510 з карткою накопичувачем Mikro SD 4 Gb Gazer (т. 3 а.с. 139, 140);

- додатковим висновком експерта № 859 від 15.06.2016 року, відповідно до якого: «Згідно представленої медичної документації на ім`я ОСОБА_4 , у якого мало місце тілесне ушкодження у вигляді: садна шкіри лобної ділянки, яке утворилось від дії тупого предмету чи при ударі об такий та можливо в строк і за обставин, вказані(ний) в постанові та кваліфікується, як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження (п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесний ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року)» (т. 3 а.с. 25);
- висновком експерта № 697 від 24.05.2016 року, відповідно до якого: «Згідно представленої медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , у якого мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кута нижньої щелепи справа, через лунку 8-го зубу, без зміщення; закритої черепно-мозкової травми, струсу головною мозку, які утворились від дії тупого предмету та можливо в строк і за обставин, на який(які) посилається підекспертний ОСОБА_8 , та кваліфікуються, як ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (п.п. 2.2.1., п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесний ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року)» (т. 3 а.с. 26-28);
- висновком експерта № 428 від 08.04.2016 року, відповідно до якого: «Проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_7 з урахуванням наданої медичної документації, встановлені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеня, післятравматичного сударахноідального крововиливу, перелому обох кісток правого передпліччя, забійних ран правої верхньої кінцівки та правої вушної раковини, осаднення шкіри голови, які могли утворитись від дії тупих обмежених предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, кваліфікуються, як ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (п.п. 2.2.1., п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесний ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року)» (т. 3 а.с. 29-31);
- висновком експерта № 429 від 12.04.2016 року, відповідно до якого: «Проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , медичної документації, встановлені тілесні ушкодження у вигляді: політравми: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітини з переломами ребер зліва, контузії серця з розривом правого шлуночку та гемоперікарду серця, крововиливів в нижню зону лівої легені; переломів тіла правої здухвинної кістки правого стегна та правої променевої кістки, травматичного шоку 2 ступеню, множинних забійно-рваних ран голови, кінцівок, які могли утворитися від дії тупих обмежених предметів, якими могли бути і виступаючі частини салону автомобіля, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, кваліфікуються, як ТЯЖКІ тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя (п.п. 2.1.2., 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесний ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року)» (т. 3 а.с. 32-37);
- висновком експерта № 17-08 від 19.08.2016 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого: «Вартість автомобіля Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням зносу та експлуатації станом на 23.10.2015 року до його пошкоджень складає 581730,80 грн. Ремонтно-відновлювальні роботи пошкодженого транспортного засобу автомобіля Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , провести технічно можливо, але економічно недоцільно. Об`єм та характер відновлювального ремонту наведено в додатку до даного Висновку «Ремонтна калькуляція № 17-08» на 9 аркушах, згідно якої вартість відновлювального ремонту складає 603121,93 грн. Вартість матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_13 , складає 581730,80 грн.» (т. 3 а.с. 38-82);
- висновком № 193 комісійної судової автотехнічної експертизи від 22.06.2017 року, відповідно до якого: «Питання щодо визначення моменту виникнення небезпеки водію автомобіля «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_4 експертами не вирішувалося з мотивів, викладених в дослідницькій частині висновку експертизи.
Питання щодо визначення технічної можливості для водія автомобіля «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_4 повернутися на свою смугу руху з моменту виникнення небезпеки водію ОСОБА_4 експертами не вирішувалося з мотивів, викладених в дослідницькій частині висновку експертизи.
В умовах даної пригоди, водій автомобіля «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_4 мав технічну можливість повернутися на свою смугу руху з моменту виявлення ним ( ОСОБА_4 ) попереду у зустрічному напрямку автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 .
В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1. та 11.3. «Правил дорожнього руху України», а згідно показів потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в частині швидкості руху автомобіля «Hyundai Santa Fe» (100 км/год та 120 км/год), ще й відповідно до вимог п.п. 12.6 (ґ) та 12.9 (б) «Правил дорожнього руху України».
В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити дану ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1. та 11.3. «Правил дорожнього руху України».
В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 10.1. та 11.3. «Правил дорожнього руху України» і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.
В даній дорожній ситуації в діях водія «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_4 маються невідповідності вимогам п. 10.1. «Правил дорожнього руху України».
В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_4 не можуть оцінюватися у відповідності з вимогами п. 11.2. «Правил дорожнього руху України» з мотивів, викладених в дослідницькій частині висновку експертизи.
В даній дорожній ситуації небезпека для руху водію автомобіля «Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 виникла з моменту виявлення водієм ОСОБА_8 на смузі свого руху автомобіля «Hyundai Santa Fe», який рухався у зустрічному напрямку з мотивів, викладених в дослідницькій частині висновку експертизи.
В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1. та 12.3. «Правил дорожнього руху України».
В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 не мав технічної можливості попередити дану ДТП з моменту виникнення йому небезпеки для руху шляхом збереження ним прямолінійного напрямку руху без застосування гальмування, водночас водій автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 мав технічну можливість попередити дану ДТП з моменту виникнення йому небезпеки для руху шляхом збереження ним прямолінійного напрямку руху та застосування екстреного гальмування.
В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 мав технічну можливість попередити дану ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1. та 12.3. «Правил дорожнього руху України».
В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.п. 10.1. та 12.3. «Правил дорожнього руху України» і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.
В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 не знаходився в умовах аварійної ситуації з мотивів, викладених в дослідницькій частині висновку експертизи» (т. 3 а.с. 86-96);
- висновком № 25 судової автотехнічної експертизи від 20.09.2016 року, відповідно до якого: «Місце зіткнення автомобілів «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 , та «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_4 , знаходилося на проїзній частині автодороги Решетилівка - Ганжі на смузі руху, призначеній для руху зі сторони с. Ганжі у напрямку смт. Решетилівка, тобто на смузі руху автомобіля «Hyundai Santa Fe», на відстані 2,1 м від правого краю проїзної частини по напрямку руху до смт. Решетилівка.
В момент зіткнення автомобіль «Hyundai Santa Fe» знаходився в такому положенні, що його ліві колеса знаходилися на смузі призначеній для руху зі сторони смт. Решетилівка у напрямку с. Ганжі, а праві колеса знаходилися на смузі призначеній для руху зі сторони с. Ганжі у напрямку смт. Решетилівка, а відстань від правого краю проїзної частини до осі правого переднього колеса становила 2,1 м, до осі правого заднього колеса становила біля 2,3 м.
Автомобіль «Skoda Octavia» в момент зіткнення повністю знаходився на смузі руху, призначеній для руху зі сторони с. Ганжі у напрямку руху до смт. Решетилівка в такому положенні, що відстань від правого, по напрямку руху до смт. Решетилівка, краю проїзної частини до осі лівого переднього колеса становила близько 0,4...0,6 м, до осі лівого заднього колеса - близько 0,6...1,3 м.
В даній дорожній ситуації з технічної точки зору небезпека для руху водію автомобіля «Hyundai Santa Fe» ОСОБА_4 , який, об`їжджаючи пошкодження дорожнього покриття, рухався по смузі для руху зустрічного транспорту, виникала з моменту появи в його полі зору зустрічного автомобіля «Skoda Octavia», тобто з моменту початку видимості автомобіля «Skoda Octavia».
В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Hyundai Santa Fe» ОСОБА_4 в умовах даної пригоди з моменту виникнення йому небезпеки для руху мав технічну можливість шляхом гальмування зупинити свій автомобіль до місця зіткнення, і тим більше мав можливість повернутися на свою смугу руху, тобто мав можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia» шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля «Hyundai Santa Fe» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з даною пригодою.
Оскільки вимоги п. 11.2 Правил дорожнього руху України до даної дорожньої ситуації не стосуються, то надати оцінку дій водія автомобіля «Hyundai Santa Fe» ОСОБА_4 відносно технічних вимог п. 11.2 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору не можливо.
В даній дорожній ситуації з технічної точки зору небезпека для руху водію автомобіля «Skoda Octavia» ОСОБА_8 виникала з моменту початку об`єктивної можливості виявити автомобіль «Hyundai Santa Fe» на смузі руху автомобіля «Skoda Octavia», тобто з моменту початку видимості автомобіля «Hyundai Santa Fe» на смузі руху автомобіля «Skoda Octavia».
В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Skoda Octavia» ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.
В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Skoda Octavia» ОСОБА_8 при дотриманні ним прямолінійного напрямку руху в умовах даної пригоди з моменту виникнення йому небезпеки для руху мав технічну можливість своїми односторонніми діями, а саме шляхом гальмування, уникнути зіткнення з автомобілем «Hyundai Santa Fe». Виконаний ним маневр ліворуч на зустрічну смугу руху, тобто на смугу руху автомобіля «Hyundai Santa Fe», технічно не виправданий.
Оскільки в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Skoda Octavia» ОСОБА_8 при дотриманні ним прямолінійного напрямку руху мав технічну можливість шляхом гальмування уникнути зіткнення з автомобілем «Hyundai Santa Fe», однак не переконавшись в безпечності маневру виконав маневр виїзду на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем «Hyundai Santa Fe», то його дії не відповідали вимогам п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з даною пригодою» (т. 3 а.с. 97-109);
- висновком експерта № 297 від 26.08.2016 року, відповідно до якого: «У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Hyndai Santa Fe, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 11.2 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
У даній дорожній обстановці водій автомобіля Hyndai Santa Fe, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 11.2 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.
У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
У даній дорожній обстановці водій автомобіля Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 мав (таблиця № 1 дослідницької частини висновку) технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху» (т. 3 а.с. 111-115);
- висновком експерта № 47 від 22.03.2016 року, відповідно до якого: «Місце зіткнення автомобілів Hyundai Santa Fe, д.н. НОМЕР_4 , та Skoda Oktavia, д.н. НОМЕР_3 , знаходиться на проїзній частини а/д Решетилівка - Ганжі в районі різкої зміни напрямку сліду юзу переднього лівого колеса автомобіля Hyundai Santa Fe, д.н. НОМЕР_4 .
В момент зіткнення автомобіль марки Hyundai Santa Fe, д.н. НОМЕР_6 , знаходився на проїзній частині а/д Решетилівка - Ганжі, в межах його слідів гальмування, в районі різкої зміни напрямку сліду юзу переднього лівого колеса автомобіля Hyundai Santa Fe, д.н. НОМЕР_4 , при цьому автомобіль марки Skoda Oktavia, д.н. НОМЕР_3 , відносно автомобіля марки Hyundai Santa Fe, д.н. НОМЕР_4 , розташовувався таким чином, що повздовжні вісі транспортних засобів були розташовані під кутом близько 160 ± 10 градусів.
Форма та характер пошкоджень транспортних засобів співпадає в тому випадку, якщо під час зіткнення їх повздовжні вісі були розташовані під кутом близько 160 ± 10 градусів. В первинний контакт вступали передня права бокова частина автомобіля марки Skoda Oktavia, д.н. НОМЕР_3 , та передня права частина автомобіля марки Hyundai Santa Fe, д.н. НОМЕР_4 » (т. 3 а.с. 117-122);
- протоколом огляду двох DVD-дисків із записом відео з реєстратора, який був встановлений на автомобілі Hyundai Santa Fe, д.н. НОМЕР_4 , в день ДТП від 04.11.2016 року з фототаблицями до нього (т. 3 а.с. 123-129);
- постановою заступника начальника слідчого відділення Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області від 04.11.2017 року про визнання речовим доказом інформацію, яка збережена на диску із маркуванням Verbatim DVD-R 4,7 Gb 16х, 120 min у відеофайлі № 14 (т. 3 а.с. 131);

- висновком експерта № 1071 від 04.12.2015 року, відповідно до якого: «На карті пам`яті Gazer МісrоSD 4 Gb за 23.10.2015 року відеофайли відсутні.
На карті пам`яті Gazer МісrоSD 4 Gb за 23.10.2015 року видалені відеофайли відсутні» (т. 3 а.с. 133-135);
- протоколом проведення слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_6 від 27.07.2016 року з фототаблицями до нього (т. 3 а.с. 141-145);

- протоколом проведення слідчого експерименту з участю водія ОСОБА_4 від 27.07.2016 року з фототаблицями до нього (т. 3 а.с. 146-154);

- полісом № АЕ/6038272 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України), згідно якого за страховим випадком настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). ПАТ «СК «КРАЇНА» є страховиком цивільно-правової відповідальності страхувальника за шкоду, заподіяну при керуванні автомобілем Hyundai Santa Fe, номерний знак НОМЕР_4 , 2012 року випуску (т. 3 а.с. 19).

Суд враховує, що ОСОБА_4 в своїх показаннях заперечував ту обставину, що він мав можливість рухатися в межах своєї (тобто правої) смуги, стверджуючи, що цьому перешкоджав стан дорожнього покриття, а саме наявність на правій смузі по напрямку руху його автомобіля ям та напливів асфальту.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності суд критично відноситься до показань ОСОБА_4 щодо відсутності можливості рухатися в межах своєї смуги, оскільки вони спростовуються відомостями зафіксованими в протоколі додаткового огляду місця події від 10.08.2016 року, під час якого оглянуто та зроблено заміри щодо стану дорожнього покриття на ділянці дорожньо-транспортної пригоди, та фактично зафіксовано відсутність на місці пригоди пошкоджень дорожнього покриття (ям та напливів асфальту) які б унеможливлювали безперешкодний рух автомобіля. Крім того, ці покази також спростовуються відеозаписом з відеореєстратора з машини Hyundai Santa Fe, на якому видимі перешкоди на правій смузі по напрямку руху автомобіля Hyundai Santa Fe також відсутні.

Крім того, в своїх показах ОСОБА_4 повідомив суду, що після того як він, рухаючись по зустрічній смузі, побачив автомобіль Skoda Oсtavia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , (на відстані близько 90 метрів) він одразу повернувся на праву смугу по напрямку руху його автомобіля. При цьому, дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок того, що водій автомобіля Skoda Oсtavia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 перед зіткненням виїхав на зустрічну смугу, по якій рухався ОСОБА_4 на автомобілі Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Однак, вказані покази обвинуваченого також протирічать фактичним обставинам справи та спростовуються іншими в тому числі об`єктивними доказами, зокрема показаннями ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , а також протоколом огляду DVD-дисків із відеозаписом з вилученого відеореєстратора автомобіля Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; висновком судової комп`ютерно-технічної експертизи № 1071; відеозаписом з вилученого відеореєстратора автомобіля Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переглянутим безпосередньо під час судового розгляду.

Так, зокрема ОСОБА_8 повідомив, що перед самим зіткненням він на автомобілі Skoda Oсtavia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з`їхав на зустрічну смугу з метою уникнення зіткнення з автомобілем Hyundai Santa Fe під керуванням ОСОБА_4 , який рухався назустріч по його смузі руху.

При цьому, показання ОСОБА_8 фактично підтверджуються відеозаписом з відеореєстратора з машини Hyundai Santa Fe, на якому чітко зафіксовано, що автомобіль Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед ДТП рухається по зустрічній смузі. Потім після появи Skoda Oсtavia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на смузі руху Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , останній продовжує рухатись по зустрічній смузі весь час аж до 2 секунд до зіткнення з автомобілем Skoda Oсtavia, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

При цьому, в момент початку зміни руху Skoda Oсtavia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та початку виїзду на зустрічну смугу, автомобіль Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , продовжував перебувати на лівій (тобто зустрічній смузі руху).

Щодо позиції захисту про наявність в діях водія автомобіля Skoda Oсtavia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 порушення вимог Правил дорожнього руху, що перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що в свою чергу виключає винуватість обвинуваченого чи зменшує його вину, суд вважає, що вказані доводи протирічать позиції судової практики щодо кримінально-правової оцінки діяння, передбаченого ст. 286 КК України.

Так, поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є належними для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Слід зазначити, що у випадку дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність у їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами ст. 286 КК України, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен з водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку. При цьому, виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила безпеки дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Такі висновки про правозастосування містяться у постановах Верховного суду України від 20.11.2014 року та від 05.11.2015 року, а також викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 21.08.2019 року (справа № 682/956/17).

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винними у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 року).

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо).

Обставинами, що характеризують особу винного, є те, що обвинувачений раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має родину, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується добре, його молодий вік. На обліку у лікарів психіатра, фтизіатра і нарколога не перебуває. Має міцні соціальні зв`язки.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд зазначає його активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди.

Що стосується щирого каяття, про яке зазначено в обвинувальному акті, як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , то суд не знаходить підстав вважати, що ним висловлено щире каяття. Хоч ОСОБА_4 вину визнав частково, але дана обставина не свідчить про його щире каяття. Під час судового розгляду ОСОБА_4 фактично не прийняв заходів у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілих та щодо вибачення перед ними.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Згідно досудової доповіді, підготовленої старшим інспектором Решетилівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_20 , результати оцінки правопорушника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , показали низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, а отже ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення є низькою. Рівень ризику небезпеки для суспільства, у т. ч. для окремих осіб, - низький. Виходячи з інформації, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю (т. 1 а.с. 125, 126).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого, особу винного, який є раніше не судимим, по місцю проживання характеризується з позитивного боку, на обліку в лікаря-психіатра, лікаря-фтизіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Суд враховує, зокрема, те, що наслідки злочину у вигляді отримання тяжких тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_6 та отримання двома іншими потерпілими середньої тяжкості тілесних ушкоджень сталися внаслідок порушення ОСОБА_4 п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, зокрема, виїзду на зустрічну смугу руху, по якій рухався транспортний засіб під керування потерпілого ОСОБА_8 .

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, виходячи з усіх обставин справи, вищевказаних даних про особу ОСОБА_4 та вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання, думки потерпілих про призначення обвинуваченому суворого покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому реального основного покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, яке необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Санкцією ст. 286 ч. 2 КК України передбачено крім основного покарання, також додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Розглядаючи питання про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд вважає необхідним застосувати до нього це додаткове покарання.

Застосовувати ст. 75 КК України при призначенні покарання суд підстав не вбачає.

Що стосується позиції захисту щодо кваліфікації дії обвинуваченого, яке має бути, на його думку, кваліфіковано за різними частинами ст. 286 КК України, суд зазначає таке.

Порушення особою правил безпеки дорожнього руху, яке спричинило наслідки, передбачені різними частинами ст. 286 КК України, слід кваліфікувати як один злочин за тією частиною цієї статті, яка передбачає більш тяжкі наслідки (п. 6 постанови ПВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті»).

Сторона захисту в судовому засіданні звертає увагу суду на врахування досудової доповіді, складеної 24.10.2018 року, в якій орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі на певний строк можливе та обвинувачений не становить високої небезпеки для суспільства.

Проте, в розумінні ст.ст. 314, 314-1 КПК України досудова доповідь представника органу пробації складається з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, та має виключно рекомендаційний характер, яку суд може враховувати, виходячи із своїх дискреційних повноважень. Суд враховує його при призначенні ОСОБА_4 основного і додаткового покарання, та не вбачає його, як підставу звільнення від реального відбування покарання.

Потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявлено уточнений цивільний позов про відшкодування:

- ОСОБА_6 :

-- обвинуваченим ОСОБА_4 та ПАТ «СК «Країна» солідарно 48372,25 грн. матеріальної шкоди;

-- обвинуваченим ОСОБА_4 450000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_7 :

-- обвинуваченим ОСОБА_4 та ПАТ «СК «Країна» солідарно 20222,06 грн. матеріальної шкоди;

-- обвинуваченим ОСОБА_4 3814 грн. матеріальної шкоди у вигляді втраченого заробітку та 300000 грн. моральної шкоди (т. 1 а.с. 185-193).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.04.2019 року ПАТ «СК «Країна» визнано цивільним відповідачем.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги про відшкодування спричиненої моральної шкоди вважав завищеними.

Представник ПАТ «СК «КРАЇНА» позов не визнає. На адресу суду надав відзив на позовну заяву ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , згідно якого позовні вимоги потерпілих не визнано (т. 1 а.с. 253-255).

При вирішенні цивільного позову суд враховує наступні вимоги діючого законодавства.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно ст. 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За приписами статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, обов`язок винної особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, стосовно повного відшкодування завданої нею майнової шкоди виникає у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) потерпілій особі для такого відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

П. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», зазначає, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки автомобіля Hyundai Santa Fe, номерний знак НОМЕР_4 , 2012 року випуску, на час вчинення ДТП була застрахована у ПАТ «СК «КРАЇНА» (поліс № АЕ/6038272) (т. 3 а.с. 19).

Дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, яким керував обвинувачений, є страховим випадком.

Розглянувши вимоги цивільного позову, суд вважає, що останній слід задовольнити частково, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, п. 9 зазначеної Постанови - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було спричинено моральну шкоду, що виразилась в фізичному болю, душевних стражданнях, вимушених змінах в їх житті внаслідок ушкодження здоров`я, необхідності проходження курсу лікування, та матеріальну шкоду.

Враховуючи заявлені потерпілими позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з АТ «СК «Країна» матеріальну шкоду на користь ОСОБА_6 в розмірі 48372,25 грн. та на користь ОСОБА_7 20222,06 грн.

З обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає стягненню моральна шкода на користь потерпілої ОСОБА_6 в розмірі 300 тис.грн. та на користь ОСОБА_7 100 тис.грн., що, виходячи з принципів розумності, справедливості та зваженості, на думку суду, є достатньою сумою у відшкодуванні моральної шкоди потерпілим, з урахуванням добровільно виплачених обвинуваченим сум.
В частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 заявлену в цивільному позові матеріальну шкоду у вигляді втраченого заробітку в розмірі 3814,00 грн. слід відмовити, оскільки такі витрати матеріалами справи та в судовому засіданні не підтверджені.

Запобіжний захід не застосовувався.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, якою врегульовані питання щодо розподілу процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи.

Статтею 368 КПК України передбачено, що ухвалюючи вирок суд повинен серед іншого вирішити питання про те, на кого мають бути покладені процесуальні витрати та в якому розмірі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 374 КПК України в резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо процесуальних витрат.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час розслідування даного злочину у справі було проведено судові експертизи, загальна вартість проведення яких становить 9537,20 грн. (т. 3 а.с. 85, 110, 116, 132).

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.
Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання після приведення вироку до виконання.
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» () на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , 48372 (сорок вісім тисяч триста сімдесят дві) грн. 25 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , 300000 (триста тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» () на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , 20222 (двадцять тисяч двісті двадцять дві) грн. 06 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Судові витрати у справі 9537 (дев`ять тисяч п`ятсот тридцять сім) грн. 20 коп., вартість проведення судових експертиз, стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази в кримінальному провадженні після набрання вироком суду законної сили, а саме автомобіль Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_3 , повернути ОСОБА_8 , відеореєстратор Gazer S510 з карткою накопичувачем Mikro SD 4 Gb Gazer, що зберігаються в Решетилівському ВП ГУНП в Полтавській області, повернути власнику ОСОБА_4 , диск із маркуванням Verbatim DVD-R 4,7 Gb 16х, 120 min, на якому мається інформація у відеофайлі № 14 щодо обставин ДТП від 23.10.2015 року, який долучений до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Накладені згідно ухвали слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 29.10.2015 року (справа № 546/1117/15-к) арешт на автомобіль Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та відеореєстратор, та згідно ухвали слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 02.04.2018 року (справа № 546/314/16-к) арешт на автомобіль марки ВАЗ 210990-20, реєстраційний номер НОМЕР_9 , та заборони на їх відчуження, користування та розпорядження скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити сторонам провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1