ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5278/21 Номер провадження 11-сс/814/543/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вергуни Лубенського району Полтавської області, українця, громадянина Російської Федерації, має посвідку на постійне місце проживання на території України № НОМЕР_1 від 30 серпня 2018 року, не одруженого, утриманців не має, з середньою освітою, офіційно не працює, не судимого, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2021 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2021 року задоволено клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_9 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412 від 02 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, строк рахувати з 14 год. 00 хв. 02.06.2021 року по 14 год. 00 хв. 31.07.2021 року. ( в межах строку досудового розслідування).
Рішення місцевого суду мотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, та менш суворий запобіжний захід не є достатнім для запобігання зазначеним ризикам.
Не погодившись із вказаним рішенням суду, адвокатом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою частково задовольнити клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , а саме застосувати до останнього цілодобовий домашній арешт, або визначити розмір застави.
З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що останнє прийняте з порушенням норм кримінально процесуального законодавства.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що обраний запобіжний захід є занадто суворим, ризики передбачені ст. 177 КПК України не доведені та не враховано обставини передбачені ст. 178 КПК України.
Відзначив, що не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідача, позицію учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Норми ст.177КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412 від 02 червня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 червня 2021 року, приблизно об 11 год. 50 хв. ОСОБА_7 , в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi» модель «Outlander», д.н.з. « НОМЕР_2 », рухаючись по автодорозі Київ-Харків- Довжанський в районі 242 км +700 м вказаного автошляху в Лубенському районі Полтавської області, здійснюючи маневр розвороту в установленому для цього місці, в сторону міста Києва, в порушення вимог п. 10.1 ПДР України, не надав перевагу в русі та допустив зіткнення із сідловим тягачем Man TGS 26.430, д.н.з. « НОМЕР_3 », із напівпричепом Bodex KIS 3WS, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався в сторону м. Києва в правій смузі для руху, прямолінійно. В результаті описаних вище порушень ПДР України водієм ОСОБА_7 , пасажир автомобіля Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 від отриманих травм загинув на місці події.
Причиною дорожньо - транспортної події та наслідків, що настали, є порушення вимог п. 10.1 ПДР України з боку водія ОСОБА_7
02 червня 2021 року о 19 год. 50 хв. за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_7 затримано на підставі та в порядку ст. 208 КПК України.

За вказаними фактами 03 червня 2021 року ОСОБА_7 у присутності його захисника (адвоката), повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 на даному етапі провадження підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в їх сукупності доказами, а саме: протоколом огляду місця пригоди, план схемою до нього, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , копії протоколів яких додаються до клопотання.
Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, колегією суддів з`ясовано, що наведені у клопотанні обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри, на даному етапі розгляду справи, у вчиненні ОСОБА_7 злочину передбаченого ч. 3 ст. ст. 286-1 КК України.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.
Перевіряючи доведеність ризиків передбачених ст. 177 КК України колегія суддів вважає, що в клопотанні достатнім чином обґрунтовано ризики передбачені п. 1 та п. 5 ст. 177 КПК України. Оскільки підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, при цьому останній , не одруженого, утриманців не має, з середньою освітою, офіційно не працює, є громадянином Російської Федерації, а тому є достатні підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Також ОСОБА_7 не позбавлено права керування транспортним засобом, існує імовірність вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Отже, з огляду на зазначені ризики, та з урахуванням обставин ст. 178 КПК України слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, застосувавши до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до положень п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив йому розмір застави, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу на цілодобовий домашній чи визначення застави колегія суддів не вбачає.
Викладенні в апеляційній скарзі доводи про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Зважаючи на викладене, а також, враховуючи конкретні обставини вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного в їх сукупності, та в першу чергу, це те що останній не є громадянином України, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_7 не судимий, за місцем проживання характеризується добре, наявне право проживання на території України, наявне власне житло на території України, міцні соціальні зв`язки, були враховані судом, але вказані обставини не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2021 року без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4