Справа № 191/2289/20
Провадження № 1-кп/191/203/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000953 від 15 липня 2020 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, з середньою освітою, громадянина України, одруженого, не працюючого, інваліда 3-ї групи, маючого двох дітей: ОСОБА_4 2005 року народження, та ОСОБА_5 2006 року народження, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_8

за ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В :
В період часу з 14 липня по 15 липня 2020 оперуповноважений СКП капітан поліції ОСОБА_9 зі слідчим СВ старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , згідно затвердженого графіку чергувань по Синельниківському ВП ГУНП в Дніпропетровській області, у зв`язку із виконанням службових обов`язків перебували у складі слідчо-оперативної групи.
14.07.2020 близько 21годині 45 хвилин оперуповноважений СКП капітан поліції ОСОБА_9 зі слідчим СВ старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 отримали повідомлення від чергового Синельниківського ВП ОСОБА_10 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , відбувається насильство в сім`ї, заявник ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказане повідомлення було зареєстроване до ЖЄО № 8237 від 14.07.2020 за фактом вчинення насилля в сім`ї. Після чого, оперуповноважений СКП капітан поліції ОСОБА_9 разом зі слідчим СВ Синельниківського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 у складі СОГ Синельниківського ВП невідкладно виїхали на місце події за адресою: АДРЕСА_1 .
По прибуттю на місце події за вказаною адресою близько 22 годині 00 хвилин ними встановлено, що за вказаною адресою проживають: ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та їх спільні діти: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
При слідуванні в двір вищевказаного домоволодіння, у супроводі заявниці та безпосереднього власника домоволодіння ОСОБА_11 , назустріч працівникам поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які перебували у форменому одязі вийшов ОСОБА_3 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Маючи на меті перешкодити працівникам поліції виконання ними службових обов`язків, ОСОБА_3 наблизився до працівників поліції та своїм правим плечем штовхнув у плече слідчого ОСОБА_7 . Після законної вимоги з боку поліцейських заспокоїтись, ОСОБА_3 проігнорував законну вимогу працівників поліції та наніс ковзаючий удар лівою рукою, в область лівої щоки ОСОБА_7 , чим спричинив останньому, тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри правої щоки, які згідно до висновку судової медичної експертизи №156 від 15.07.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Спільними зусиллями працівників поліції незаконні дії ОСОБА_3 були зупинені, та ОСОБА_3 заспокоївся та прослідував разом з працівниками поліції до приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Зайшовши в будинок слідчий СВ старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , почав приймати письмову заяву від ОСОБА_11 , в той час, як оперуповноважений СКП капітан поліції ОСОБА_9 знаходився разом з ОСОБА_3 на кухні домоволодіння.
В ході прийняття письмової заяви про вчинене правопорушення від ОСОБА_11 , перебуваючи з її дозволу на території її домоволодіння за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, поводячи себе агресивно, почав висловлюватись стосовно працівників поліції та членів своєї сім`ї нецензурною лайкою, поводив себе зухвало, здійснював спроби руками смикати і хапати працівників поліції за формений одяг, після чого раптово підвівся зі стільця на ноги розгорнутою долонею правої руки схопив за шию оперуповноваженого СКП капітана поліції ОСОБА_9 та почав стискати пальці, чим спричинив опер уповноваженому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді дрібного садна шкіри передньо-бокової поверхні шиї справа, які згідно висновку судової медичної експертизи № 157 від 15.07.2020 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Після таких дій працівниками поліції згідно ст.ст.42, 44, 45, Закону України «Про Національну поліцію», попереджено ОСОБА_3 про застосування до нього фізичної сили в разі продовження з його боку протиправних дій, на що останній відреагував агресивно та продовжив погрожувати та ображати присутніх, а саме слідчого ОСОБА_7 , оперуповноваженого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 .
У подальшому поліцейські, згідно ст.ст.42, 44, 45, Закону України «Про Національну поліцію», застосували фізичний примус до ОСОБА_3 , а саме спецзасіб - кайданки, з метою протидії вчинення подальших незаконних дій з його боку.
Після того як було досягнуто очікуваний результат, а саме Черних заспокоївся, працівники поліції зняли кайданки, так як у подальшому їх застосуванні не було необхідності.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому пояснив, що дійсно в літній період, точної дати він не пам`ятає, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, посварився з жінкою, яка викликала працівників поліції. Коли приїхали працівники поліції він почав чинити їм супротив, а саме спочатку штовхнув плечем одного з них, а потім вдарив по обличчю працівника поліції, а потім коли його заспокоїли, та зайшли до будинку він схопив за шию іншого працівника. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 14.07.2020 року, приблизно о 21.00 годині, перебуваючи в наряді на чергуванні, він разом з ОСОБА_9 прибули на виклик ОСОБА_11 до домоволодіння обвинуваченого, де на вулиці стояло двоє дітей. Потім вийшла дружина обвинуваченого та запросила їх зайти до будинку. Коли вони зайшли у двір вийшов обвинувачений, який був налаштований агресивно. ОСОБА_3 спочатку штовхнув його плечем, а потім наніс йому один ковзаючий удар рукою по обличчю. Неправомірні дії обвинуваченого були припинені і вони зайшли до будинку. Він почав приймати заяву у потерпілої ОСОБА_11 , а обвинувачений схватив правою рукою за шию ОСОБА_9 , після чого дії обвинуваченого були припинені та була викликана ще інша група працівників поліції. Просив суворо не карати обвинуваченого та призначити мінімальне покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав показання в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, та погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, та допиту потерпілого та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Суд вважає, що таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, він діяв з прямим умислом. Обвинувачений є суб`єктом цього злочину, оскільки є осудним та повнолітньою особою. Кваліфікуючими ознаками пред`явленого в обвинуваченні злочину є умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні як обставину, що пом`якшує покарання за скоєне.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є інвалідом 3 групи, має на утриманні двох дітей, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, а також позицію потерпілого, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів буде достатнім призначення покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 345 КК України але в мінімальному розмірі, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків згідно ст.76 КК України.
Заходи забезпечення у кримінальному провадженні до обвинуваченого не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, і призначити покарання у вигляді 1(одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ч.1 п.1,2, ч.3 п.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1