УХВАЛА

25 березня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000112 від 11.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240-1 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням, погодженим прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить суд накласти арешт на майно, що було вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку 24.03.2020, у будівлі розміщеній на земельній ділянці, з кадастровим номером: :03:007:0997, загальною площею 0,093 га, яка на права приватної власності належить ОСОБА_5 .
Своє клопотання обґрунтовує тим, що група осіб, до складу якої входять жителі м. Рівне та Рівненської області здійснюють незаконну діяльність щодо придбання, зберігання, перевезення та пересилання територією України бурштину-сирцю та бурштину обробленого у великих розмірах, законність якого не підтверджується первинними документами, який фактично незаконно видобувається на території північних районів Рівненської області.
Зокрема, члени групи періодично здійснюють придбання великих партій (від 50 до 100 кг і більше) незаконно видобутого на території північних районів Рівненської області бурштину-сирцю. У подальшому, куплений незаконно видобутий бурштин - сирець вказані особи привозять до м. Сарни Рівненської області та передають на обробку громадянам України ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому за тією ж адресою в м. Сарни). Вказані особи, маючи відповідне виробниче обладнання, здійснюють переробку бурштину і повертають членам злочинної групи вже готові вироби з підробленими супровідними документами про походження бурштину (договори купівлі-продажу, накладні та інші), які оформляються від суб`єкта господарювання - Приватного підприємства «Славєн» (код 37012315, юридична адреса м. Сарни, вул. Соборна, 110, засновник та директор ОСОБА_8 ) (далі ПП «Славєн»). Дане підприємство не є платником ПДВ, що дозволяє не звітуватись за електронними реєстрами Державної податкової служби України про придбання бурштину.
У подальшому, на підставі вказаних документів членами групи здійснюється оформлення гемологічних висновків, які використовуються для підтвердження нібито легального походження (придбання) бурштину обробленого для його переміщення по території України та за необхідності митного оформлення.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено громадянин Азербайджану ОСОБА_9 , спільно з громадянами України ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та громадянином Республіки Туреччина ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,) через п/п «Бориспіль» вилітали до Республіки Туреччина рейсом «460 Київ-Стамбул», що підтверджується даними ІПС «Аркан».
Зазначені особи у своєму багажі перевозили партії виробів з бурштину, дані про який було письмово задекларовано та надано працівникам Київської митниці Державної митної служби України. З метою вивезення партій виробів з бурштину ними до органів митної служби пред`явлено оригінали та копії документів, що підтверджують походження виробів, зокрема, висновки за результатами експертизи гемологічних об`єктів (№Д68-973, №Д68-974, №Д68-975, №Д68-976 від 16.09.2020), договори та накладні про придбання у ПП «Славєн» (код 37012315, м. Сарни, вул. Соборна, 110), договір №27-20 купівлі-продажу бурштину від 30.07.2020, укладений між Товарною біржою «Українсько-китайська бурштинова біржа» (код 40668238, м. Рівне, вул. 16 Липня, 48, оф. 203) та ПП «Славєн».
Крім того, встановлено, що для приховування походження бурштину, який у подальшому переробляється на ПП «Славєн», підробляються документи про його придбання у ТБ «Українсько-китайська бурштинова біржа». Зокрема, директор ТБ «Українсько-китайська бурштинова біржа» ОСОБА_14 , укладає від імені Біржі, договори купівлі продажу каміння та здійснює пересилання підроблених документів про реалізацію бурштину, в тому числі і для ПП «Славєн», послугами поштового оператора ТОВ «Нова Пошта».
В ході проведення досудового розслідування, отримано відомості, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи від ПП «Славєн», продовжують злочинну діяльність з придбання та подальшої переробки незаконно видобутого бурштину, вироби з якого у подальшому пересилають за кордон із використанням операторів поштового зв`язку, зокрема, DHL.
24.03.2021 проведено санкціонований обшук у недобудованій будівлі розміщеній на земельній ділянці, з кадастровим номером: :03:007:0997, загальною площею 0,093 га, яка на права приватної власності належить ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено: каміння ззовні схоже на бурштин сирець вагою приблизно 15 кг, яке поміщено до мішка білого кольору горловина якого перев`язана ниткою, кінці якої скріплені паперовою биркою із роз`яснювальним надписом щодо вмісту та підписами слідчого та понятих.
Вищевказані речі визнані речовими доказами у порядку ст. 98 КПК України і мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні.

Покликаючись на викладене, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на вищевказане вилучене в ході обшуку 24.03.2021 майно так, як дані об`єкти були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі та зодоволити з підстав викладених у ньому.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.
Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000112 від 11.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240-1 КК України.

24.03.2020, під час проведення обшуку у будівлі розміщеній на земельній ділянці, з кадастровим номером: :03:007:0997, загальною площею 0,093 га, яка на права приватної власності належить ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено вищевказане майно, перелік якого наведено у клопотанні слідчого, яке в подальшому постановою слідчого визнано і приєднано до матеріалів кримінального повадження, як речовий доказ.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючий, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, про накладення арешту на майно, що було вилучене 24.03.2020, у будівлі розміщеній на земельній ділянці, з кадастровим номером: :03:007:0997, загальною площею 0,093 га, яка на права приватної власності належить ОСОБА_5 , з метою забезпечення кримінального провадження, речових доказів, так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що було об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173,395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку 24.03.2020, у будівлі розміщеній на земельній ділянці, з кадастровим номером: :03:007:0997, загальною площею 0,093 га, яка на права приватної власності належить ОСОБА_5 , а саме на: каміння ззовні схоже на бурштин сирець вагою приблизно 15 кг та позбавити можливості власника та інших осіб користуватися, відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином усім вищевказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1