Cправа № 700/298/19
Провадження № 1-кп/700/58/21
"06" травня 2021 р. Лисянський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 , представника служби у справах дітей: ОСОБА_5 , законного представника: ОСОБА_6 , представника ювенальної превенції: ОСОБА_7 , особи відносно якої подано клопотання: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, що надійшло до суду від Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , студент 2 курсу Лисянського аграрного професійного ліцею, не одруженого, судимого 12.09.2017 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки,
за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_9 , в другій декаді грудня 2018 року у невстановлений слідством час в нічну пору доби, знаходячись в с. Кам`яний Брід Лисянського району Черкаської області по вулиці Зарічна, шляхом вільного доступу, таємно, повторно з корисливих мотивів, маючи безперешкодний доступ через відсутність огорожі зі сторони дороги пройшов на територію домоволодіння свого батька ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де на території подвір`я здійснив крадіжку 4 (чотирьох) чавунних каналізаційних решіток, загальна вартість яких згідно звіту про незалежну оцінку від 03.01.2019 року становить 1424.00 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на вказану суму, будучи засудженим Лисянським районним судом Черкаської області 12.09.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76, 104 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину, в період не відбутого покарання на шлях виправлення не став, а вчинив нове, кримінальне правопорушення.
В третій декаді грудня 2018 року, неповнолітній ОСОБА_8 у невстановлений слідством час в нічну пору доби, знаходячись в с. Кам`яний Брід Лисянського району Черкаської області по вулиці Зарічна, шляхом вільного доступу, таємно, повторно з корисливих мотивів, маючи безперешкодний доступ через відсутність огорожі зі сторони дороги пройшов на територію домоволодіння свого батька ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де на території подвір`я з приміщення хліва здійснив крадіжку КПП автомобіля ГАЗ -51, десяти сошників СЗ-3,6 з повідками 10 шт., алюмінієвого бідона ємкістю 18 л. від доїльного апарату, наковальні 35Х15 см. та заднього моста від комбайна СК-5 «Нива», загальна вартість яких згідно звіту про незалежну оцінку від 03.01.2019 року становить 6535.00 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на вказану суму.
Своїми діями ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечні діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Прокурор вважає, що відносно ОСОБА_8 слід застосувати примусові заходи медичного характеру, так як відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 69 від 27.02.2019 року ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час інкримінованих йому дій та на теперішній час виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизотипового розладу психопатоподібного варіанту в стані декомпенсації, що супроводжується проявами емоційної зрідненості, монотонності, структурно-логічними розладами мислення, розладами критичних і прогностичних функцій, що на думку комісії позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, унеможливлює його подальшу участь у слідчих діях та судовому засіданні.
З огляду на особливості інкримінованих ОСОБА_8 дій, враховуючи особливості виявленої психопатологічної симптоматики, дані клінічного обстеження ОСОБА_8 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем свого подальшого перебування.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та пояснив, що досудовим слідством зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, але під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що він неосудний, а тому просив клопотання задовольнити та застосувати до нього примусові заходи медичного характеру згідно висновку судово-психіатричної експертизи.
Захисник та інші учасники судового розгляду, не заперечували проти задоволення вказаного клопотання, та просили застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру згідно висновку судово-психіатричної експертизи.
Вчинення суспільного небезпечного діяння саме ОСОБА_8 підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду пояснив, що точно не пам`ятає коли, але начебто взимку він, ОСОБА_12 і ОСОБА_13 знаходились біля магазину «Народний» години в 2 ночі. Лука пропонував Вадимові поїхати в Кам`яний Брід, забрати в батька металолом, який батькові вже не потрібний здати його на наступний день і ОСОБА_14 з ОСОБА_15 розрахується за поїздку. Тоді ж і поїхали, він поїхав з ними прокататись. Поїхали автомобілем ОСОБА_16 в с. Кам`яний Брід до батька ОСОБА_17 ( він так сказав), вони сиділи в машині, а ОСОБА_14 сам приносив разів три металолом, завантажив в автомобіль і вони поїхали до дому. Що було далі не знає.
Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що був на металобазі в Лисянці біля автостанції. Бачив як ОСОБА_19 і ще два хлопці здавали сошники, балки і він перекупив їх для себе.
Потерпілий ОСОБА_10 , суду пояснив, що ОСОБА_12 це його син. Менші діти прийшли із школи додому і подзвонили йому, що з двору викрадено речі. Він чотири рази дзвонив сину і запитував чи це він скоїв крадіжку, син заперечував і він викликав поліцію. Викрав коробку передач, 10 сошників, ще багато інших речей. З 12 років ОСОБА_14 жив з матір`ю в Лисянці, а він з двома дітьми в Кам`яному Броді. Спостерігалися за сином психічні відхилення, викликали в школу з приводу його поганого навчання, конфліктував з іншими дітьми в сім`ї. Мама його більше била, скоював дрібні крадіжки. Викрадене майно це його особиста власність. З дружиною в шлюбі перебуває і на даний час, більше як 5 років не проживають спільно. Дружина зараз в ОСОБА_20 з двома дочками, а він з найменшим сином проживає. На будинок право власності не оформлений, гроші віддавав він, а дружина не віддавала. На купівлю бензопили його мама давала гроші. Вчив сина, щоб він сам собі заробляв на прожиття.
Згідно протоколів про прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення від 02 січня 2019 року потерпілий ОСОБА_10 повідомив про викрадення з його домоволодіння чавунних решіток, коробки передач автомобіля ГАЗ-51, сошників, бідона, наковальні, заднього мосту комбайна «Нива».
Відповідно до звітів про незалежну оцінку майна від 03 січня 2019 року, загальна вартість викраденого становить 7 959 грн. 00 коп.
Викрадені речі добровільно видані громадянами ОСОБА_18 та ОСОБА_21 , що підтверджується їх письмовими розписками, оглянуті слідчим та приєднані до справи в якості речових доказів, що вбачається з постанов від 04 та 09 січня 2019 року.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи 69 від 27.02.2019 року ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час інкримінованих йому дій та на теперішній час виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизотипового розладу психопатоподібного варіанту в стані декомпенсації, що супроводжується проявами емоційної зрідненості, монотонності, структурно-логічними розладами мислення, розладами критичних і прогностичних функцій, що на думку комісії позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, унеможливлює його подальшу участь у слідчих діях та судовому засіданні.
З огляду на особливості інкримінованих ОСОБА_8 дій, враховуючи особливості виявленої психопатологічної симптоматики, дані клінічного обстеження ОСОБА_8 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем свого подальшого перебування.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, до такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України, суд визначає вид примусового заходу медичного характеру залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, що виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно п. 3 наказу МОЗ України №397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.
Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.
З урахуванням всіх обставин, характеру психічного розладу, рекомендацій експертів про тип лікувального закладу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого суспільно-небезпечного діяння, яке є не тяжким, суд вважає, що ОСОБА_8 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем свого подальшого перебування .
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 19, 94 КК України, ст. ст. 292 ч. 2, 392, 516 КПК України, суд,
Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем подальшого перебування.
Витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні компенсувати за рахунок держави.
Речові докази у вигляді сошника з повідком від ЗС 3,6, що передані на зберігання ОСОБА_10 залишити власнику ОСОБА_10 . Речові докази у вигляді коробки передач від автомобіля ГАЗ 51, не ведучий міст від комбайна «Нива СК 5», п`ять сошників від сівалки СЗ, що передані на зберігання ОСОБА_18 , передати власнику ОСОБА_10 .
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 07 травня 2021 року об 11 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1