Провадження №1-кп/522/2090/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000860 від 26.04.2021 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Одеської області, громадянки України, українки, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.04.2021 року, більш точний час не встановлено, у невстановленому місці, у невстановленої особи, замовила через месенджер «Телеграм», у невстановленої особи, для особистого вживання особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, що знаходилась у полімерному пакеті з застібкою та через термінал «Ізіпей» перерахувала грошові кошти у сумі 400 гривень.
Цього ж дня, більш точний час не встановлено, ОСОБА_3 , отримала адресу схованки, а саме поблизу пр-т. Добровольського, в м. Одесі (більш точне місце не встановлено), прибувши куди, знайшла один полімерний пакет з застібкою із вищевказаною психотропною речовиною та поклала її до свого рюкзаку, тим самим почала незаконно зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту.
25.04.2021 року приблизно о 22 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку №6 по вул. Віце-адмірала Азарова в м. Одесі була зупинена військовослужбовцями Національної Гвардії, які виявили та в подальшому в ході огляду місця події працівники поліції вилучили особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст якої становить 0,237 г, які ОСОБА_3 незаконно зберігала при собі для особистого вживання, без мети збуту.
Таким чином, встановлені достатні підстави вважати винною ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, є кримінальним проступком.
Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно із вимогами ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_3 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту без її участі.
Отже, враховуючи, що обвинувачена не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження), про що свідчить відповідна письмова заява, яка додана до обвинувального акту, суд, вивчивши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку стосовно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження).
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.
Розглянувши обвинувальний акт, перевіривши долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 у заяві, за участі захисника ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу, яка є громадянкою України, уродженкою Одеської області, має середню освіту, офіційно не працевлаштованою, не заміжньою, зареєстрована та проживає в Одеській області, м. Роздільна, дані про те, що остання значиться у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку в матеріалах кримінального провадження відсутні, раніше не судимої, та те, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.
Як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд враховує те, що вона щиро розкаявся у вчиненні кримінального проступку.
У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
За вчинення проступку, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Відповідно до абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.
Згідно ч. 1 ст. 53 КК України, штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.
Згідно ч. 2 ст. 53 КК України, розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Враховуючи обставини кримінального проступку, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме щирого каяття, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Приймаючи до уваги майновий стан обвинуваченої, суд приходить до висновку про можливість розстрочки виплати штрафу на десять частин строком до десяти місяців.
Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, станом на 01.01.2021 року складає 17 гривень, тобто розмір штрафу за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, складає 17000 гривень (17х1000=17000).
З урахуванням положень ч. 4 ст. 53 КК України, розстрочка виплати штрафу на десять частин строком до десяти місяців становить 1700 гривень (17000?10=1700).
Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
В обвинувальному акті зазначено, що під час досудового розслідування витрати на залучення експертів, складають 1372 гривень 96 копійок, що підтверджується довідкою про витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 25.05.2021 року №СЕ-19/116-21/8110-НЗПРАП.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не обирався.
Особи потерпілими не визнавалися, цивільний позов не заявлявся.
Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України. Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 50, 53, 65, 309 КК України, ст. ст. 100, 302, 367-371, 373, 374, 376, 381-382, 395, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати винною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.
Застосувати розстрочку виплати штрафу, встановивши, що ОСОБА_3 повинна сплачувати 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 (нуль) копійок, щомісячно протягом 10 місяців, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами вона зобов`язана сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу вона має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно з частиною 4 статті 26 КВК України у разі несплати ним чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді виправних робіт, арештом або обмеженням волі відповідно до закону.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 судові витрати, витрачені на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю (п. 8.6 дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) № СЕ-19/116-21/8110-НЗПРАП від 25.05.2021 року, в сумі 1 372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 (дев`яносто шість) копійок на користь держави.
Речові докази по даному кримінальному провадженню:
- речовину білого кольору, яка містить наркотичну речовину, обіг якої заборонено PVP, з кількісним вмістом 0,237 г, яка зберігається в експертному пакеті №3866872, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1