Код суду 233 Справа № 233/3066/21
Вирок
Іменем України
19 липня 2021 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Недригайлів, Роменського району, Сумської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює водієм ФОП « ОСОБА_7 », отримує дохід приблизно 10 000 12 000 грн на місяць, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -
Відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області генерала поліції третього рангу ОСОБА_8 № 38 о/с від 20.01.2021 старшого сержанта поліції ОСОБА_9 (спеціальний жетон №0113090) та ОСОБА_10 (спеціальний жетон №0113078) призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області.
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст.ст. 1-3 Закону України «Про державну службу», ст..ст. 1-2,13, 15,17, 18,23 Закону України № 580-УІІІ від 02.07.2015 р. «Про Національну поліцію», є працівниками Національної поліції України, який є центральним органом виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Тобто є працівниками правоохоронного органу, службовими особами, що постійно здійснюють функції представника центрального органу виконавчої влади, обіймаючи постійно посаду, пов`язану з виконанням владних функцій. Згідно зі ст. 62 ЗУ «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є представниками держави, а їх законні вимоги є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , займаючи посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, постійно виконуючи функції представника влади, відповідно до ч. 3 ст. 18, п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1-2, 18, 23 Закону України №580- VIII від 02.07.2015 р. «Про Національну поліцію», поліцейські сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 мають наступні права та обов`язки, зокрема: забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидіяти злочинності; здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; у випадках, визначених законом, здійснення проваджень у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання; регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; забезпечення виконання покладених завдань та здійснення інших повноважень відповідно до Закону.
Згідно з функціональними обов`язками поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у межах своєї компетенції з метою охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення, застосовують поліцейській превентивні заходи, визначені статтями 31-41 ЗУ «Про Національну поліцію»: складають, у межах компетенції, протоколи про адміністративні правопорушення та здійснюють, у визначених законом випадках, провадження у справах про адміністративні правопорушення; та інші обов`язки, передбачені функціональними обов`язками.
Відповідно до дислокації сил та засобів сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області на 17.06.2021, поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_9 та поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_10 залучено в наряд, а саме до групи реагування патрульної поліції для несення служби по забезпеченню публічної безпеки і порядку, а також реагування на заяви і повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події на території міста Костянтинівка Донецької області із визначеним часом несення служби: з 08 години 00 хвилин 17.06.2021 до 20 години 00 хвилин 17.06.2021.
17.06.2021 о 09 годині 30 хвилин, поліцейськими сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , під час несення служби, перебуваючи на ділянці місцевості, в районі розташування будинку №44 по вул. Мірошніченко, м. Костянтинівка, Донецької області, виявлено ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП: «Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції». Водій ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом марки «DAF», ХF95.430, платформа-С, д/н НОМЕР_1 , з причепом марки «SCHMITZ» АWF18 д/н НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, рухаючись по вул. Мірошніченко, в межах населеного пункту м. Костянтинівка Донецької області, порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
На підставі ст.ст. 31, 35 ЗУ «Про Національну поліцію України» поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області старший сержант поліції ОСОБА_9 , вбачаючи в діях ОСОБА_5 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП: «Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції», що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, повідомив ОСОБА_5 про те, що в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та запропонував ОСОБА_5 пройти медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_5 відмовився, повідомивши працівників поліції про те, що він не буде проходити медичний огляд, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху «Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Після чого, поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_9 , повідомлено ОСОБА_5 про те, що за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, щодо ОСОБА_5 буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі якого останнього може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки він вчинив пропозицію службовим особам надати їм неправомірну вигоду за невчинення службовими особами в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища.
Між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 16 липня 2021 року укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно п. 2 угоди ОСОБА_5 зобов`язується: беззастережно визнати вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 369 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Посилаючись на своє скрутне матеріальне становище, просив призначити штраф із розстрочкою виплати строком до одного року. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання. З урахуванням майнового стану просив розстрочити виплату штрафу щомісячними платежами протягом року.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Проти розстрочки виплати штрафу не заперечував.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 КК України умисні дії, які виразились в пропозиції службовим особам надати їм неправомірну вигоду за не вчинення службовими особами в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, караються штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно з ч. 3 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника, може бути укладено угоду про визнання винуватості.
Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.
Відповідно до п. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим за участю захисника 16 липня 2021 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 Кримінального Кодексу України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 16 липня 2021 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання передбачене угодою.
Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на медичних обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Враховуючи складне матеріальне становище обвинуваченого ОСОБА_5 , наявність на його утриманні малолітньої доньки, те що прокурор як одна із сторін угоди про визнання винуватості не заперечував проти розстрочки виплати штрафу, керуючись ч. 4 ст. 53 КК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочки виплати призначеного штрафу щомісячними платежами дванадцятьма частинами строком на 1 рік.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Речовий доказ - лазерний диск «DVD+R 16X 4.7 Gb», що містить 5 відео файли залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 424, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити обвинуваченому ОСОБА_5 виплату призначеного штрафу у розмірі 17 000,00 грн. строком на 1 (один) рік щомісячними платежами дванадцятьма частинами, з них одинадцять частин по 1417 (одна тисяча чотириста сімнадцять) грн та дванадцята частина 1413 (одна тисяча чотириста тринадцять) грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1