Справа №478/254/21 пров. №1-в/478/86/2021
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
01 березня 2021 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ВК №93 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, засудженого 15.05.2019 року вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області за ч.1 ст.187, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, початок строку: 12.02.2019 року; кінець строку: 12.02.2022 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
19 лютого 2021 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням в якому посилаючись на те, що своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, просить застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в судовому засіданні посилаючись на те, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, просив задовольнити клопотання.
На думку прокурора клопотання засудженого ОСОБА_5 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Вислухав пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходе такого висновку.
Згідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тобто, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення (крім відбуття визначеної в законі частини строку покарання) є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбуття покарання, а також після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом особі, яка раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до положень ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15.05.2019 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.187, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки (а.с.9-11).
Відповідно до ст.12 КК України вказані злочини за своєю правовою кваліфікацією відноситься до категорії нетяжких та тяжких злочинів.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 10.07.2020 року.
Згідно довідки ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 12.02.2021 року (а.с.4) засуджений ОСОБА_5 має 3 заохочення (зняття раніше накладеного стягнення від 02.04.2020 року (арк.особ.спр.54), подяку від 16.10.2020 року (арк.особ.спр.76), подяку від 25.01.2021 року, та мав 1 стягнення (14 діб ДІЗО від 31.12.2019 року (арк.особ.спр.40)), яке знято у встановленому законом порядку.
Відповідно до характеристики від 12.02.2021 року, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», засуджений ОСОБА_5 перебуваючи в СІЗО м. Черкаси не допускав порушення встановленого режиму утримання, заохочень не мав, до праці не залучався по незалежним від нього обставинам. Перебуваючи у Кропивницькій ВК №6 допускав порушення встановленого режиму утримання за що мав одне стягнення, яке на даний час знято у встановленому законом порядку, до праці залучався за що має одне заохочення. Прибувши 10.07.2020 року до Казанківської ВК №93 був розподілений до відділення №1, а згодом переведений до відділення №3 та працевлаштований каменотесом з ручної обробки граніту до промислової зони установи, до роботи ставиться добре, завжди приділяє увагу до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд використовуючи їх тільки за призначенням, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні за що має заохочення. Встановлений режим утримання не порушує. У скоєному злочині розкаюється повністю, міру призначеного судом покарання вважає справедливою, цивільного позову не має. Загальноосвітній рівень підвищує шляхом читання художньої літератури та перегляду тематичних телепередач виховного характеру. На заходи виховного впливу реагує добре, завжди робить для себе правильні висновки. Приймає активну участь у програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». У колективі засуджених відкритий, не брехливий, не конфліктний. Зв`язки з родичами підтримує шляхом листування, отримання посилок та передач. Зовні завжди охайний, вимог санітарії та гігієни дотримується, свідомо утримує в чистоті і порядку своє спальне місце та при ліжкову тумбочку. Після звільнення має намір повернутися за місцем проживання (а.с.3).
Станом на 01.03.2021 року засуджений фактично відбув визначені п.2 ч.3 ст.81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання (2 роки), невідбута частина якого складає: 11 місяців і 11 днів.
Відповідно до п.2 Постанови ПВС України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбуванні покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином, враховуючи поведінку засудженого ОСОБА_5 , який відповідно до матеріалів особової справи, а саме характеристики від 12.02.2021 року за період відбуття покарання в установі виконання покарання характеризується позитивно, у скоєному злочині розкаюється, усвідомив тяжкість та суспільну небезпечність скоєного злочину, підтримує зв`язок з рідними, маються підстави для застосування стосовно засудженого ОСОБА_5 , який своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд
П о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - задовольнити.
ОСОБА_5 , засудженого 15.05.2019 року вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області, умовно-достроково звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина якого складає: 11 місяців і 11 днів.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1