09.08.2021
Справа № 642/5247/21
Провадження № 1-кс/642/2726/21
УХВАЛА
Іменем України

09 серпня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря- ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в м. Харків клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000205 від 03.06.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 зарахований на військову службу до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 призначений на посаду номер обслуги 1 самохідно-артилерійської батареї 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадно-артилерійської групи.
Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.
У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.
Тобто особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 №303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.
Однак, 28.03.2016, солдат ОСОБА_4 діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за місцем розташування: АДРЕСА_1 , та до теперішнього часу до військової частини НОМЕР_1 не повертався, а з`явившийся у зв`язку з цим вільний час проводить на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 , 28.03.2016 року, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , та продовжує ухилятися від її проходження до теперішнього часу, використовуючи вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
30.09.2017 ОСОБА_4 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у спосіб, передбачений ст.ст. 133, ч. 1 ст. 135, 136, 137 КПК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення, актом службового розслідування, протоколами допитів, а також іншими матеріалами кримінального провадження.
Тобто, наявні вагомі докази, якими обґрунтовуються обставини вчинення ОСОБА_4 вищевказаного злочину, на підставі яких зроблено висновок про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
06.08.2021 року Ленінським райсудом м. Харкова було винесено ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК Україниз метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст.186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого, або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

В судове засідання призначене на 09.08.2021 року підозрюваний ОСОБА_4 не з`явився, слідчим доставлений не був.

Відповідно до ст.193 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника. При цьому, ст.193 ч.6 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише в разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений в міжнародний розшук, однак будь-які відомості про оголошення підозрюваного ОСОБА_4 в міжнародний розшук у клопотанні відсутні.

Таким чином, слідчий суддя оглянувши матеріали клопотання приходить до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, у зв`язку з тим, що станом на 09.08.2021 року ухвала суду від 06.08.2021 року відповідно до якої слідчому був наданий дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 не виконано, та підозрюваного ОСОБА_4 в судове засідання для розгляду клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доставлено, крім того, з того ж клопотання вбачається, що органам досудового розслідування місцеперебування підозрюваного на даний час невідоме, відсутні докази виконання старшим слідчим вимог ст.184 ч.2 КПК України, а також строк розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, передбаченого ст.186 КПК України сплинув.

Керуючись ст. 176, 177, 183, 186, 193 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1