Справа № 361/5199/20
Провадження № 1-кп/361/452/21
В И Р О К
Іменем України

12 березня 2021 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари матеріали кримінального провадження № 0001838 від 19.06.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з базовою середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не депутата, інваліда 3-ї групи, раніше судимого, а саме вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений з місця відбування покарання 29 травня 2019 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

І . Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення (злочин), за наступних обставин.

Так, 12 червня 2020 року близько 11 год. 32 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , звернув увагу на відчинені двері до офісного приміщення, де здійснює свою діяльність ФОП « ОСОБА_6 ».

Того ж дня, а саме 12 червня 2020 року близько 11 год. 33 хв., ОСОБА_5 , реалізуючи умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, зайшовши до офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює свою діяльність ФОП « ОСОБА_6 » та шляхом вільного доступу з торгового прилавку викрав мобільний телефон марки «Iphone» моделі «5S 16 GB», вартістю 1533 гривні 33 копійки, належний ОСОБА_7 , після чого, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 1533 гривні 33 копійки.

ІІ. Стаття (частина статті) закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_5 .
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІІІ. Позиція сторони захисту.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини його скоєння.

ОСОБА_5 пояснив, що дійсно, 12 червня 2020 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, з торгового прилавку офісного приміщення ФОП « ОСОБА_6 » викрав мобільний телефон марки «5S 16 GB». З показів обвинуваченого вбачається, що він викрав вказаний мобільний телефон з метою незаконного збагачення.

Обвинувачений виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

IV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України приймає до уваги, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, зміст цих обставин вказаними особами розуміється правильно, сумнівів стосовно добровільності та істинності його позиції у суду немає, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого, що узгоджується з ч. 3 ст. 349 та ст. 351 КПК України.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

V. Відомості, які характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_5 має базову середню освіту, не одружений, офіційно не працюючий, не маючий на утриманні малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря- психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є інвалідом 3-ї групи.

Суд враховує, що ОСОБА_5 раніше судимий, а саме вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений з місця відбування покарання 29 травня 2019 року.

VІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, є рецидив кримінального правопорушення.

VІІ. Мотиви призначення покарання.
При призначенні міри покарання, суд враховує думку потерпілої ОСОБА_7 , викладену у її заяві, що надійшла до суду 25.09.2020 року, відповідно до якої потерпіла просила проводити розгляд даного кримінального провадження без її участі та зазначила, що не має претензій до обвинуваченого.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України (у редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який визнає свою вину повністю, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

При цьому, з огляду на особу винного, наявності по справі обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та цілком відповідатиме тяжкості вчиненого ним злочину.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до ст. 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо процесуальних витрат у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 50, 65, 66, 67, ст.ст. 75-76 КК України, ст.ст. 22, 26, 93, 124, 369-370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України в період іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, а саме: за проведення судової товарознавчої експертизи № 13-1/1366 від 17.07.2020 року у розмірі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 35 (тридцять п`ять) копійок.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_5 .

Суддя ОСОБА_1