Справа № 520/9742/18
Провадження № 1-кп/947/46/21
УХВАЛА
19.02.2021 м.Одеса

Колегія суддів Київського районного суду м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні суду в рамках кримінального провадження №0000334 від 02.02.2018 питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пологи Запорізьської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий 10.08.2012 Пологовським районним судом Запорізьської області за вчинення злочинів, передбачених ст.15 ч.2 ст.289 ч.2, ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, 05.07.2014 звільнений від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо нього закінчується, а розглянути кримінальне провадження в межах дії попередньої ухвали не представляється можливим через неявку свідків.

Прокурор просить продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 , будучи судимим, обґрунтовано обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, що він може скоїти інше кримінальне правопорушення та здійснити спробу переховуватися від суду і перешкоджати кримінальному провадженню з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженню, оскільки оспорює кваліфікацію. ОСОБА_5 не одружений, офіційно не працевлаштований, постійного і офіційного джерела прибутку не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків. Прокурор вважає, що на підставі викладених обставин існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які у теперішній час не зменшились та виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_5 . Саме тримання під вартою завдяки превентивним властивостям запобігає у повній мірі прояву наявних ризиків.

Захисник заперечила проти продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, оскільки доказів вини та наявності ризиків не надано, а обвинувачений надто довго тримається під вартою без обвинувального вироку суду, стан здоров`я погіршився, він до затримання мав роботу, постійне місце проживання, намірів порушувати процесуальні обов`язки не має.

Обвинувачений підтримав захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно продовжити з наступних підстав.

З обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що на обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, зібрані певні докази, перелік яких міститься в реєстрі матеріалів досудового розслідування, які досліджуються судом.

Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини:

може здійснити дії на переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він не має офіційного джерела прибутку, місця роботи, засобів існування, міцних соціальних зв`язків, в Одеській області проживав у знайомих та винаймав житло;

може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нового умисного злочину в період строку погашення судимості за тяжкий злочин;

може незаконно впливати на свідків, експерта, яких ще не допитано, з огляду на оспорювання обвинувачення.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, окрім застави, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Ічин та інші проти України».

Тому законних підстав для зміни запобіжного заходу на даний час не встановлено.

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що злочин вчинено без застосування насильства, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк 60 діб. Ухвала втрачає дію 20.04.2021.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, в сумі 153680 (Сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу, після чого обвинувачений звільняються з-під варти.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяця, з моменту звільнення з під варти, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати на реєстрацію до суду щопонеділка;
2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі не виконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ст.323 КПК України, у разі якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомив про причини своєї неявки, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором, безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

ОСОБА_2

ОСОБА_1