Справа №592/8335/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/612/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА
Іменем України

28 липня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/8335/20 за апеляційною скаргою заставодавця ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 26.01.2021, якою закрито кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого, а заставу в розмірі 42040 грн звернуто в дохід держави,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

заставодавця ОСОБА_9 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду та повернути йому заставу в розмірі 42040 грн, а в іншій частині судове рішення залишити без змін, оскільки він не був повідомлений про судове засідання, у якому вирішувалося питання про звернення застави в дохід держави, на момент оголошення ОСОБА_11 у розшук він був померлим, обраний 30.04.2020 запобіжний захід не був продовжений, даних щодо порушення ним обов`язків протягом дії запобіжного заходу не встановлено.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум від 26.01.2021 закрито кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку зі смертю обвинуваченого. Також звернуто в дохід держави заставу в розмірі 42040 грн, яка внесена ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_11 порушив обов`язки, покладені на нього ухвалою суду про застосування запобіжного заходу.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи заставодавця ОСОБА_11 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду та прийняти рішення щодо повернення застави, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум від 26.01.2021 кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК, закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Одночасно суд першої інстанції прийняв рішення звернути в дохід держави заставу в розмірі 42040 грн, яка внесена заставодавцем ОСОБА_9 , умотивувавши своє рішення з цього приводу тим, що ОСОБА_11 порушив обов`язки, покладені на нього ухвалою суду про застосування запобіжного заходу.

Зокрема, ухвалою від 02.11.2020 ОСОБА_11 був оголошений в розшук, у зв`язку з чим провадження було зупинено та відновлене 11.12.2020 після отримання відомостей про його смерть. Крім того, з моменту надходження до суду обвинувального акту ОСОБА_11 без поважних причин не з`являвся у судові засідання та ухилився від суду, відлучився з м. Суми, де він проживав, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, не повідомив суд про зміну місця свого проживання, чим порушив запобіжний захід у виді застави.

Разом з тим, таке рішення суду першої інстанції є необгрунтованим і ухвалене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а викладені в ухвалі висновки не у повній мірі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься доступ до правосуддя, який визначає, що кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом (п. 14 ч. 1 ст. 7, ч. 3 ст. 21 КПК).

Відповідно ст. 182 КПК, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною/юридичною особою (заставодавцем). У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання (ч. 9 ст. 182 КПК).

Вказані вимоги кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки вирішення питання про звернення застави в дохід держави відбулося без участі заставодавця ОСОБА_9 , при цьому останній не був належним чином взагалі повідомлений про час і місце розгляду вказаного питання, що унеможливлювало проведення судового засідання у його відсутність, внаслідок чого були істотно порушені права та законні інтереси ОСОБА_9 як заставодавця, що тягне за собою скасування ухвали в частині вирішення питання про звернення застави в дохід держави на підставі ч. 1 ст. 412 КПК через порушення вимог ч. 9 ст. 182 КПК, так як перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, суд першої інстанції не вказав у своїй ухвалі, які ж саме обов`язки не виконав ОСОБА_9 як заставодавець, хоча на підставі ч. 3 ст. 182 КПК при застосуванні запобіжного заходу у виді застави застоводавцю роз`яснюються обов`язки і наслідки їх невиконання, у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Ухвалюючи нове рішення у вказаній частині щодо вирішення питання про звернення застави в дохід держави, колегія суддів враховує, що ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 30.04.2020 до ОСОБА_11 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24:00 20.05.2020. Також був визначений розмір застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 42040 грн.

У разі внесення застави на ОСОБА_11 були покладені обов`язки: 1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання.

Відповідно ч. 4 ст. 196 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, а згідно ч. 2 цієї норми закону в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Положеннями ст. 7 ст. 194 КПК визначено, що обов`язки, передбачені ч. 5, 6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Як зазначено вище, застава полягає у внесенні коштів метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава як запобіжний захід виконує важливу забезпечувальну та стимулювальну функцію, а також стримує підозрюваного, обвинуваченого від негативної поведінки під час здійснення досудового розслідування та судового розгляду.

Під обов`язками у ст. 182 КПК розуміють конкретні обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді під час обрання запобіжного заходу, а не загальні обов`язки підозрюваного/обвинуваченого, визначені ст. 42 КПК. Тобто законодавець у ст. 182 КПК вказує на можливість звернення застави в дохід держави в разі порушення «конкретних обов`язків», покладених на підозрюваного, обвинуваченого під час застосування такого запобіжного заходу. Тому положення ч. 1 ст. 182 КПК, що вказують на мету застосування застави, яка полягає у забезпеченні виконання обов`язків, під умовою звернення коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків, у комплексі з положеннями ч. 7 ст. 194 КПК свідчать про те, що цей запобіжний захід нерозривно пов`язаний і обирається саме з метою забезпечення обов`язків, установлених ухвалою слідчого судді, які своєю чергою завжди є строковими.

Враховуючи викладене, запобіжний захід у виді застави є обмежувальним заходом, який тимчасово застосовується до підозрюваного, обвинуваченого для забезпечення потреб кримінального провадження, під час дії якого КПК допускається певне обмеження прав і свобод останнього. Запобіжний захід не може застосовуватись до особи без обмеження конкретним строком. Тому, не зважаючи на відсутність у ст. 182 КПК прямої вказівки на строковість такого запобіжного заходу як застава, остання не може діяти відносно особи безстроково, оскільки нерозривно пов`язана з необхідністю виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених судом обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, зобов`язання щодо дотримання яких обмежено двома місяцями.

Повертаючись до обставин кримінального провадження, 05.05.2020 ОСОБА_11 був звільнений з ДУ «Сумський слідчий ізолятор» у зв`язку з внесенням ОСОБА_9 застави, визначеної ухвалою слідчого судді від 30.04.2020 у розмірі 42040 грн.

Починаючи з 05.05.2020 ОСОБА_11 вважався таким, до якого застосований запобіжний захід у виді застави із покладенням визначених в ухвалі слідчого судді обов`язків, які до їх продовження за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК не могли перевищувати двох місяців до 05.07.2020.

В подальшому, обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 був переданий до Ковпаківського районного суду м. Сум. 19.08.2020 і було призначене підготовче судове засідання на 25.08.2020, яке не відбулося через неявку ОСОБА_11 , у зв`язку з чим була постановлена ухвала про здійснення його приводу на 14.09.2020. З аналогічної підстави підготовче судове засідання було відкладене на 30.09.2020, а ОСОБА_11 підданий приводу. На виконання ухвали до суду надійшов рапорт працівника поліції, згідно якого сусіди ОСОБА_11 повідомили, що він не з`являвся за місцем проживання більше чотирьох місяців. З іншого рапорту вбачається, що згідно повідомлення ОСОБА_11 він знаходиться в смт Станиця Луганської області.

30.09.2020 за клопотанням прокурора судове засідання було відкладене на 13.10.2020, а потім на 02.11.2020, за наслідками якого постановлена ухвала про дозвіл на затримання ОСОБА_11 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також оголошений його розшук.

10.12.2020 до суду першої інстанції надійшло клопотання захисника про закриття кримінального провадження у зв`язку із смертю ОСОБА_11 , про що складений актовий запис від 29.10.2020.

Враховуючи викладене, матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів, які були б об`єктивно достатніми для встановлення факту невиконання ОСОБА_11 покладених на нього ухвалою слідчого судді від 30.04.2020 обов`язків, які б діяли в період з 05.05.2020 до 05.07.2020. Один єдиний рапорт працівника поліції, складений 14.09.2020 та зі слів сусідів про відсутність ОСОБА_11 за місцем проживання більш чотирьох місяців сам по собі, за відсутності інших достатньо вагомих відомостей, не може свідчити про порушення обов`язку повідомляти про зміну місця проживання, враховуючи при цьому часові терміни, а оголошення ОСОБА_11 у розшук відбулося після спливу покладених на нього обов`язків та його смерті. При цьому судом першої інстанції не враховано, що заставу сплачена не ОСОБА_11 , а заставодавцем, при зверненні до якого питання явки до суду обвинуваченого могло бути вирішено.

На підставі викладеного, після скасування ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою повернути заставу в розмірі 42040 грн заставодавцю ОСОБА_9 , так як останнім не були порушені обов`язки.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу заставодавця ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 26.01.2021 відносно ОСОБА_7 скасувати в частині вирішення питання про звернення застави в дохід держави через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу.

Заставу в розмірі 42040 грн, яка внесена на рахунок ТУ ДСА України в Сумській області згідно виписки рахунку № НОМЕР_1 від 05.05.2020 повернути заставодавцю ОСОБА_9 .

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4