справа № 361/6799/21
провадження № 1-кп/361/887/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2021 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 від 05 жовтня 2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорнобиль Київської області, громадянина України, працюючого директором ТД «Леон», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що за змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, на початку червня 2020 року ОСОБА_4 , маючи на меті отримати прибуток від протиправної діяльності, не маючи відповідних дозволів та ліцензій, створив два пункти для незаконного зберігання та збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів у виді палива за адресами: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 .
Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» з 01 липня 2019 року запроваджено ліцензування діяльності усіх суб`єктів господарювання, які здійснюють виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним.
Статтею 15 цього Закону визначено, що суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання.
Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України. Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.
Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.
Роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року (зі змінами), роздрібна торгівля нафтопродуктами здійснюється за наявності у суб`єкта господарювання відповідних документів дозвільного характеру та ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
Пунктом 10.2.4 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України забороняється приймати нафтопродукти у разі: неналежного оформлення або відсутності ТТН: невідповідності якості нафтопродукту вимогам нормативного документа; відсутності паспорта якості на нафтопродукт або неналежного його оформлення (відсутність номера, марки та виду, заповнення не за всіма показниками якості); відсутності копії сертифіката відповідності.
Частиною 2 cт. 50 ЦК України передбачено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належить пальне, у тому числі товари (продукція), що використовуються як пальне для заправлення транспортних засобів, обладнання або пристроїв з двигунами внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення, з двигунами внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з двигунами внутрішнього згоряння з кривошипно-шатунним механізмом.
Так, ОСОБА_4 15 червня 2020 року взяв у тимчасове платне користування у ТОВ «Лекс Авто» асфальтований майданчик прилеглої території, загальною площею 150 кв. м, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :62:086:0005 за адресою: м. Київ, проспект Броварський, 3, заключивши при цьому як директор ТОВ «Торговий дім «Леон» з директором ТОВ «Лекс Авто» ОСОБА_6 (який був не обізнаний у протиправній діяльності останнього) договір оренди від 15 червня 2020 року № 15062020 та акт прийому-передачі об`єкта оренди від 15 червня 2020 року.
У подальшому ОСОБА_4 розмістив на орендованому асфальтному майданчику за адресою: м. Київ, проспект Броварський, 3, спеціальне обладнання для прийому, зберігання та відпуску паливо-мастильних матеріалів, яке попередньо придбав 21 грудня 2017 року та отримав 28 січня 2019 року у ТОВ «КРАПТ», шляхом використання реквізитів TOB «ХК Леон» та банківського рахунку своєї вказаної юридичної особи № 1117, відкритого в АТ «ОТП Банк», міні автозаправочний комплекс, який складається з резервуару № 61311, об`ємом 30 000 л (поділений на два відсіки для окремого зберігання бензину та дизельного палива), та модуля для подачі палива №10716, що підтверджується документами бухгалтерського та податкового обліку ТОВ «КРАПТ».
Крім того, ОСОБА_4 розмістив на орендованому асфальтному майданчику за адресою: м. Київ, проспект Броварський, 3, спеціальне обладнання для прийому, зберігання та відпуску паливо-мастильних матеріалів, яке попередньо придбав за невстановлених слідством обставин за готівкові кошти у невстановленої слідством особи, а саме міні автозаправочний комплекс скрапленим газом, який складається з резервуару № 6940, об`ємом 10 000 л та колонкою роздачі палива № 0881.
Водночас, на початку червня 2020 року ОСОБА_4 створив інший пункт для незаконного зберігання та збуту незаконно виготовленого пального за адресою: АДРЕСА_4 .
Для цього ОСОБА_4 отримав у платне тимчасове користування земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:0174 (координати GPS: 50.4817690, 30.7930174), яка розташована за адресою АДРЕСА_4 , загальною площею 0,0647 га, попередньо заключивши як директор ТОВ «Леон-Груп» з ФОП ОСОБА_7 (який був не обізнаний у протиправній діяльності останнього), договір оренди землі від 01 березня 2019 року.
У подальшому ОСОБА_4 розмістив на орендованій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_4 спеціальне обладнання, а саме дві залізні ємкості об`ємом по 18 000 л кожна, які він попередньо кустарним способом пристосував для можливості здійснення прийому, зберігання та подачі пального, а також розмістив колонку роздачі палива «Schwelm Tanksysteme» № 22189, 24 лютого 1992 року, Typ К22.0, яку за невстановлених слідством обставин придбав за готівкові кошти у невстановленої слідством особи, та яку під`єднав до двох вказаних ємностей, що забезпечило можливість окремого прийому, зберігання та подачі дизельного палива та бензину марки А-95.
Водночас ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що для ведення господарської діяльності пов`язаної з придбанням, зберіганням та реалізацією підакцизних товарів у виді пального необхідна наявність відповідних дозволів, ліцензій на таку діяльність, ігноруючи зазначені вимоги законодавства України, діючи умисно, з корисливих мотивів, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, не маючи спеціального дозволу на право здійснення торгівлі підакцизними товарами (пальним), у період з червня 2020 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) по 15 грудня 2020 року здійснював незаконне придбання з метою подальшого збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів - пального, шляхом купівлі його у водіїв вантажних автомобілів-цистерн (осіб водіїв в ході досудового розслідування не встановлено) без відповідних супровідних документів про походження та якість продукції, за власні готівкові кошти.
Зокрема, ОСОБА_4 придбав у грудні 2020 року (точного часу не встановлено, але не пізніше 16.12.2020) з метою подальшого збуту не менше 2 645 л бензину марки А-95, 1785 л дизельного пального, які помістив для зберігання до раніше підготовленого спеціального обладнання - резервуару № 61311, об`ємом 30 000 л, який знаходився за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 3.
Також ОСОБА_4 придбав у грудні 2020 року (точного часу не встановлено, але не пізніше 16 грудня 2020 року) з метою подальшого збуту не менше 2013 л бензину марки А-95, 1619 л дизельного пального, які помістив для зберігання до раніше підготовленого спеціального обладнання, а саме до двох резервуарів, кожен об`ємом по 18 000 л, які знаходилися за адресою: АДРЕСА_4 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 у період з червня 2020 року (точного часу не встановлено) по 16 грудня 2020 року здійснював незаконне зберігання за адресою: АДРЕСА_3 , з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів у виді пального, а саме бензину А-95 у кількості 2 645 л та дизельного палива у кількості 1758 л, шляхом їх зберігання у раніше підготовленому спеціальному обладнанні - резервуарі № 61311 об`ємом 30 000 л, а також здійснював незаконне зберігання за адресою: АДРЕСА_4 , з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів у виді пального, а саме бензину А-95 у кількості 2013 л та дизельного палива у кількості 1619 л.
У той же час ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що для ведення господарської діяльності пов`язаної з придбанням, зберіганням та реалізацією підакцизних товарів у виді пального необхідна наявність відповідних дозволів, ліцензій на таку діяльність, ігноруючи зазначені вимоги законодавства України, діючи умисно, з корисливих мотивів, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, не маючи спеціального дозволу на право здійснення торгівлі підакцизними товарами (пальним), у період з червня 2020 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) по 16 грудня 2020 року здійснював незаконний роздрібний продаж пального, а саме бензину марки А-95 та дизельного палива на обладнаних ним автозаправочних станціях з назвою «Леон», які розташовувалися за адресами: м. Київ, Броварський проспект, 3, Київська область, с. Княжичі, автодорога Київ-Чернігів - Нові Яриловичі, 25А.
Вилучене 16 грудня 2020 року слідчим підрозділом ГУ ДФС у Київській області пальне за адресою: м. Київ, проспект Броварський, 3, а саме, бензин марки А-95 у кількості 2 645 л, дизельне паливо у кількості 1 785 л, а також вилучене 16 грудня 2020 року пальне за адресою: Київська область, с. Княжичі, автодорога Київ-Чернігів - Нові Яриловичі, 25А, а саме бензин марки А-95 у кількості 2 013 л, дизельне паливо у кількості 1 619 л, не відповідає вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови» та вимогам ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови», а також вимогам «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затверджений постановою КМУ від 01 серпня 2013 року № 927, виготовлене кустарним способом.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією метою та збуті незаконно виготовленого пального, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
Орган досудового розслідування кваліфікував дії ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, тобто у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією метою та збуті незаконно виготовленого пального.
30 липня 2021 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , з якої вбачається таке.
Угода про визнання винуватості укладена 29 липня 2021 року у місті Києві під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 від 05 жовтня 2020 року.
Сторонами цієї угоди є:
прокурор прокурор Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000122 від 05 жовтня 2020 року;
підозрюваний у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 .
Угода про визнання винуватості містить: формулювання підозри (обвинувачення) та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що наведено вище за текстом мотивувальної частини цього вироку; істотні для цього кримінального провадження обставини; беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; узгоджене покарання та згода підозрюваного (обвинуваченого) на його призначення.
Так, згідно з угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для цього кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 204 КК України, підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні цього злочину.
Також сторонами угоди визначено узгоджене покарання ОСОБА_4 , яке останній повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, зокрема:
- за ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу в розмірі 5 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 93 500,00 грн, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів (бензину А-95 у загальній кількості 4 658 літрів та дизельного палива у загальній кількості 3 404 л).
Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора і підозрюваного), а також підписана захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_5 .
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 ознайомлений зі своїми правами, усвідомлює формулювання і характер обвинувачення, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, у тому числі наслідки її невиконання і наслідки відмови від здійснення права на судовий розгляд.
За умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, узгодив з прокурором вид та розмір основного покарання у виді штрафу в розмірі 5 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 93 500,00 грн, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів (бензину А-95 у загальній кількості 4 658 літрів та дизельного палива у загальній кількості 3 404 л), та надав згоду на його призначення судом.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин.
Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні, підтримавши позицію свого підзахисного, проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечував.
Суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості укладена між сторонами добровільно, тобто без застосування примусу, погроз, насильства, та не є наслідком обіцянок, дій або інших обставин, ніж ті, які нею передбачені.
Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому встановив, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення щодо якого визнає себе винним, вид та розмір покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
З огляду на викладене, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у провадженні підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись положеннями статей 314, 373, 374, 468 469, 472 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 липня 2021 року, укладену між прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000122 від 05 жовтня 2020 року, та підозрюваним у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_4 , укладену за участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді штрафу в розмірі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 93 500 (дев`яносто три тисячі п`ятсот) гривень 00 коп., з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів (бензину А-95 у загальній кількості 4 658 літрів та дизельного палива у загальній кількості 3 404 л).
Процесуальні витрати, які становлять 9 953,38 грн за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів за № 4892/21-34/5646-5648/21-34 від 18 лютого 2021 року, згідно акту здачі-приймання висновку експерта стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази:
- бензин марки А-95 у загальній кількості 4 658 л, дизельне паливо у загальній кількості 3 404 л, які передані на відповідальне зберігання ТОВ «БУМ БИР» () та зберігаються за адресою: м. Київ, вул. Милославська, 20, на підставі акту приймання-передачі речових доказів від 16 грудня 2020 року - конфіскувати та знищити;
- скраплений газ об`ємом 8 910 л, які передані на відповідальне зберігання ТОВ «БУМ БИР» () та зберігаються за адресою: м. Київ, вул. Милославська, 20, на підставі акту приймання-передачі речових доказів від 16 грудня 2020 року повернути власнику ОСОБА_4 ;
- міні автозаправочний комплекс, який складається з резервуару № 61311, об`ємом 30 000 л та модуля для подачі палива № 10716, міні автозаправочний комплекс, який складається з двох залізних ємностей об`ємом по 18 000 л кожна та колонки для роздачі палива «Schwelm Tanksysteme» № 22189, 24 лютого 1992 року, Typ К22.0, міні автозаправочний комплекс для заправки автомобілів скрапленим газом, який складається з резервуару № 6940, об`ємом 10 000 л та колонкою роздачі палива № 0881, які передані на відповідальне зберігання ТОВ «БУМ БИР» () та зберігаються за адресою: м. Київ, вул. Милославська, 20, на підставі акту приймання-передачі речових доказів від 16 грудня 2020 року, - повернути власнику ОСОБА_4 ;
- блокноти, зошити, чорнові записи, паспорти на спеціальне обладнання повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1