Справа №487/3049/21
Провадження №1-кс/487/2479/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2021 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засдіанні у залі суду скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 від 30.04.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003290,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скрагою, в якій просив зобов`язати слідчого вчинити певні дії згідно зі ст. 224 ч.1 КПК України, передбачені в клопотанні: провести допит потерпілого не по АДРЕСА_1 , а в іншому місці за погодженням з особою, яку мають намір допитати, тобто за місцем державної реєстрації потерпілого, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем знаходження представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 - пр. Миру, 36.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 вказав, що 22.04.2021 за вих. №4/ЛВЕ-63 від 22.04.2021 подав слідчому ТУ ДБР у м. Миколаєві клопотання у кримінальному провадженні №0003290 про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме про допит потерпілого, але вимога слідчого про прибуття за викликом до буд. АДРЕСА_1 незаконна, оскільки ТУ ДБР здійснює досудове розслідування згідно державної реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, в умовах обмежень на період дії карантину виникли непереборні перешкоди для проїзду потерпілого з с. Матвіївка у м. Миколаїв.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник - адвокат ОСОБА_4 не були присутніми, від останнього надійшла заява про розгляд скарги без участі ОСОБА_2 та його представника.

Старший слідчий ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_3 також не був присутнім в судовому засіданні, надавши клопотання про розгляд скарги без його участі та письмові заперечення.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

Частиною першою статті 138 КПК України визначено пероедік поважних причин неприбуття особи на виклик є, зокрема, 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

За змістом ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КПК України, допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати.

Статтею 232 КПК України передбачено, що допит осіб, впізнання осіб чи речей під час досудового розслідування можуть бути проведені у режимі відеоконференції при трансляції з іншого приміщення (дистанційне досудове розслідування) у випадках: 1) неможливості безпосередньої участі певних осіб у досудовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності досудового розслідування; 5) наявності інших підстав, визначених слідчим, прокурором, слідчим суддею достатніми. Рішення про здійснення дистанційного досудового розслідування приймається слідчим з власної ініціативи або за клопотанням сторони кримінального провадження чи інших учасників кримінального провадження. У разі, якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного досудового розслідування, слідчий може прийняти рішення про його здійснення лише вмотивованою постановою (ухвалою), обґрунтувавши в ній прийняте рішення.

Судом встановлено, що старшим слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003290 від 17.11.2020 за заявами ОСОБА_2

28.04.2021 за №6937 на адресу слідчого надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_2 №4/ЛВЕ-63 від 22.04.2021 про проведення його допиту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 або в іншому місці за погодженням з ОСОБА_2 , посилаючись на те, що близько 10 працівників ТУ ДБР у м. Миколаєві хворіють короновірусом та слідчим не вжито заходів до запобігання виникненню та поширенню цієї хвороби; з 27.03.2021 на території Миколаївської області встановлено "червоний" рівень епідемічної небезпеки та певні обмеження у зв`язку з цим, зокрема, їздити у громадському транспорті за спеціальною перепусткою, яка відсутня у ОСОБА_2 та неможливістю ним залишити місця самоізоляції через таку заборону.

Постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві)Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 від 30.04.2021 у кримінальному провадженні №0003290 від 17.11.2020 за заявами ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_2 про проведення його допиту за місцем проживання: АДРЕСА_1 , або в іншому місці, за погодженням з ОСОБА_2 .

Постанова слідчого обґрунтована тим, що наведена у клопотанні інформація про спалах захворювання серед працівників ТУ ДБР у м. Миколаєві є нічим не підтвердженою суб`єктивною думкою ОСОБА_2 . Крім того, виїздом за місцем проживання ОСОБА_2 за вказаною ним у клопотанні адресою встановлено, що ОСОБА_2 там не проживає, а при спілкуванні з ним по телефону підтвердив, що проживає за іншою адресою, яку відмовився називати, та наполягав на проведенні допиту виключно в офісі свого представника - адвоката ОСОБА_4 в м. Миколаєві, проспект Миру. Отримувати повістки про виклик на допит ОСОБА_2 відмовився, запропонувавши надсилати їх ОСОБА_4 , куди може приїхати без перешкод. Також пояснив, що перебуває за межами міста Миколаєва та не може сказати, де саме він буде знаходитись у найближчі дні, що свідчить про можливість останнього вільно та безперешкодно пересуватися. Наведене суперечить аргументації ОСОБА_2 про неможливість пересуватися вільно містом Миколаєвом через введення обмежувальних заходів при здійсненні пасажирських перевезень громадським транспортом.

Також слідчий в постанові вказав, що незрозуміло, з яких підстав ОСОБА_2 вважає, що проведення допиту в приміщенні офісу адвоката ОСОБА_4 може забезпечити дотримання вимог щодо запобігання поширенню коронавірусної інфекції, а в приміщенні ТУ ДБР у м. Миколаєві - ні.

На думку слідчого, ОСОБА_2 умисно не виконує обов`язок потерпілого, встановлений п. 1 ч. 1 ст. 157 КПК України - прибути за викликом до слідчого. 29.04.2021 за допомогою Viber на номер телефону ОСОБА_2 направлено дві повістки про виклик для допиту в якості потерпілого на 04.05.2021, одержання яких ОСОБА_2 підтвердив.

При цьому причини неявки ОСОБА_2 , на які він посилається у клопотанні, відпали, оскільки рішенням позечергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій (протокол №25 від 30.04.2021) з 00:00 год. 01.05.2021 на території Миколаївської області скасовано "червоний" рівень епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричинеої короновірусом SARS-COV-2.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

З огляду на викладене, оскільки слідчим, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності, прийняте рішення про недоцільність проведення допиту потерпілого за місцем його проживання або в іншому місці за погодженням з потерпілим, яке є достатньо мотивованим, а також враховуючи, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

При цьому суд враховує, що оскаржувана постанова відповідає ст. 110 КПК України, містить, у тому числі, зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Згідно наведених вище норм КПК України, місце допиту визначається слідчим самостійно, виходячи з обставин кримінального провадження та обраної тактики. Проведення допиту в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати, є правом, а не обов`язком слідчого.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 від 30.04.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003290.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1