Справа № 182/1853/21
Провадження № 1-кп/0182/747/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.03.2021 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2021 за № 0000034 по обвинуваченню
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Марганець Дніпропетровської області, громадянки України, із освітою середньою, яка зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 , працює різником металу в ТОВ «Ніко-Тьюб», заміжня, раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
встановив:

Обвинувачена ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.
22 лютого 2021 року приблизно о 18:00 год. ОСОБА_2 знаходилась на території ринку «Ранок» поблизу торгівельного кіоску № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час по ринку зі своєю малолітньою дитиною проходив ОСОБА_3 , з яким у ОСОБА_2 виник словесний конфлікт через те, що у потерпілого плакала дитина. В ході конфлікту ОСОБА_2 дістала свій мобільний телефон та намагалася зняти потерпілого ОСОБА_3 на відеокамеру телефону. Однак, потерпілий вибив вказаний телефон з рук ОСОБА_2 , після чого у останньої виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3
22.02.2021 приблизно о 18:30 год., ОСОБА_2 , знаходячись на території ринку «Ранок» поблизу торгівельного кіоску № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , підійшла до потерпілого, який перебував між рядами ринку та умисно нанесла чотири удари ногами (стопами) по обом ногам ОСОБА_3 , після чого потерпілий почав відходити назад обличчям до неї та ОСОБА_2 продовжувала намагатися наносити удари та нанесла ще три удари ногами по обом ногам ОСОБА_3 , чим спричинила останньому згідно висновку експерта № 144 від 11.03.2021 тілесні ушкодження у вигляді синців обох гомілок, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.03.2021 та від 22.02.2021 від ОСОБА_3 ; висновку експерта № 144 від 11.03.2021; висновку експерта (додатковий) № 145 від 11.03.2021; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.03.2021 за участю свідка ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 ; протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_3 від 17.03.2021 з доданим до нього відеозаписом слідчого експерименту; висновку експерта (додатковий) № 163 від 17.03.2021.
Прокурор Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2021 за № 0000034 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту письмові заяви.
Так, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_2 , яку вона підписала в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , відповідно до якої вона беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згодна зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згодна з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с. 9-10). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченою, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.
Потерпілим ОСОБА_3 надано також письмову заяву, в якій останній погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с. 11).
До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.
Враховуючи, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, заяву потерпілого ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої та потерпілого, суд вважає, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваній було роз`яснено та дотримано.
Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.
Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Вчинення ОСОБА_2 даного кримінального проступку не оспорюється.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також ст. 69-1 КК України, відповідно до якої за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого покарання, передбаченого відповідною санкцією статті.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Також суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин; особу винної.
Так, обвинувачена ОСОБА_2 раніше не притягалася до кримінальної відповідальності (а.п. 48), має постійне місце проживання (а.п. 43), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 47). Також суд враховує що обвинувачена на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.п. 45-46); заміжня, працює різником металу в ТОВ «Ніко-Тьюб».
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії, у виді штрафу у мінімальному розмірі, враховуючи її згоду на оплату штрафу (а.п. 49).
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1