Провадження № 1-кс/760/5670/21
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2021 слідчий суддя Солом`янський районний суд міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП України у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0001630, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Латвії, росіянки, громадянки Латвії та Великобританії, з вищою освітою, яка працює податковим консультантом, не одружена, має на утриманні малолітню дитину (зі слів), проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима (зі слів),
яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч.4 ст. 189 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП України у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Солом`янського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0001630 від 16.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч.4 ст. 189 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , спланували викрадення громадянина Республіки Литва ОСОБА_11 .

Реалізуючи попередню домовленість та свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , спланували приїзд ОСОБА_11 з Великобританії до України.

Так, 15.06.2021 року, приблизно о 12:30 год., ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_11 , авіарейсом з аеропорту «Лутон» Англія, прибули до аеропорту «Київ» (Жуляни), який розташований за адресою: м. Київ, вул. Медова, 2. В цей час, ОСОБА_8 повела ОСОБА_11 до невстановленого автомобілю служби «Таксі», який був припаркований біля виходу з аеропорту, та попрямували за адресою: АДРЕСА_2 , яку вказала ОСОБА_8 водію автомобілю.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 15.06.2021 року, у денну пору доби, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_11 , прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де їх чекали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_9 , діючи спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , посягаючи на недоторканість людини, яка охороняється і гарантується ст. 5 Конституції України, діючи умисно, з метою викрадення ОСОБА_11 , відкрито, всупереч волі потерпілого, силоміць заштовхали останнього на другий поверх прибудинкового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим здійснили викрадення останнього.

Після чого, ОСОБА_9 , діючи спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , продовжуючи утримувати ОСОБА_11 проти його волі у вказаному будинку, погрожували йому фізичною розправою та завдавали тілесних ушкоджень по різних частинах тіла потерпілого, за допомогою клейкої стрічки зав`язали останньому руки та ноги, тим самим позбавляючи можливості останнього залишити вказаний будинок.

В подальшому 16.06.2021 року, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , діючи спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , заштовхали потерпілого ОСОБА_11 до салону автомобіля марки «VOLKSWAGEN», модель «Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, усі разом попрямували до станції метро «Лівобережна» у м. Києві, де висадили з автомобілю потерпілого ОСОБА_11 та попрямували у невідомому напрямку.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у денну пору доби, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на другому поверсі прибудинкового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився потерпілий ОСОБА_11 , вирішили заволодіти чужим майном із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_11 , вступивши у злочинну змову між собою та розділивши між собою злочинні ролі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення ОСОБА_9 , спільно з ОСОБА_10 , погрожували йому фізичною розправою та завдавали тілесних ушкоджень по різних частинах тіла потерпілого, за допомогою клейкої стрічки зав`язали останньому руки та ноги, тим самим позбавляючи можливості останнього залишити вказаний будинок та завадити протиправним діям останніх, тим самим застосували насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. В цей час, ОСОБА_8 , згідно відведеної їй злочинній ролі, стояла поряд та спостерігала, щоб ніхто з сторонніх осіб не бачив їх протиправних дій.

Після чого, ОСОБА_9 за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, групою осіб, нанесли декілька ударів кулаками рук та ногами в область грудної клітини, живота та спини, за допомогою рушника здійснювали придушування потерпілого ОСОБА_11 , який лежав на підлозі, в результаті чого останній втрачав свідомість. В цей час, ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , заволоділи чужим майном, яке належить ОСОБА_11 , а саме: гаманцем, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, та грошовими коштами у розмірі 8 500 гривень, тим самим завдали потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 15.06.2021 року, у денну пору доби, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи на другому поверсі прибудинкового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, переслідуючи намір та бажання скоїти вимагання чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вступив у попередню змову із ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , направлену на вимагання чужого майна, а саме грошових коштів належних потерпілому ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_9 , діючи спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , погрожували потерпілому фізичною розправою та завдавали тілесних ушкоджень по різних частинах тіла потерпілого, від чого останній втрачав свідомість та за допомогою клейкої стрічки зав`язали останньому руки та ноги, тим самим позбавляючи можливості останнього залишити вказаний будинок.

Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_9 , діючи спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , вкололи потеплілому у ліве передпліччя невідому речовину зі шприца та пояснили, що це смертельна отрута, що сприймалось потерпілими реальною погрозою, тим самим почали вимагати від потерпілого ОСОБА_11 надання їм грошових коштів в обмін на антидот.

В подальшому потерпілий ОСОБА_11 під погрозами своєму життю, з метою убезпечення себе від гибелі, передав на вимогу останніх грошові кошти загальною сумою 580 230 гривень.

В подальшому, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись, протиправно отриманим майном, на власний розсуд, тим самим довівши свій спільний злочинний умисел, направлений на вимогу передачі чужого майна з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та вбивства, до кінця.

У результаті спільних протиправних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_11 спричинено матеріальних збитків на загальну суму 580 230 гривень, що є особливо великими розмірами.

17.06.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч.4 ст. 189 КПК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що підставами підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, є зібрані в кримінальному провадженні докази.

Разом з тим, слідчий вказує на те, що відносно ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрювана буде: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки є громадянкою Латвії, а також знаючи про тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності за вчинені нею злочини, ОСОБА_8 може мати намір залишити територію України та переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду за кордоном; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно не працює та вчиняла злочинні дії, які мали корисливий умисел.

Крім того, санкція за найтяжчий злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а саме ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

При цьому, слідчий вказує, що більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_8 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, а саме домашній арешт, та вказав, що ним, адвокатом ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_8 , 18.06.2021 року було укладено договір оренди з власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , строком до 31.12.2021 року, для можливості перебування під домашнім арештом.

Підозрювана підтримала свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001630 вбачається, що 16 червня 2021 року внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч.4 ст. 189 КК України.

17 червня 2021 року ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч.4 ст. 189 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.06.2021 року, часом фактичного затримання ОСОБА_8 є 02 год. 45 хв. 17 червня 2021 року.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з тим, частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.

Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.

Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч.4 ст. 189 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора та слідчого, що повідомлена ОСОБА_8 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_8 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до неї запобіжного заходу.

Разом з тим, суд погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину. Крім того, суд звертає увагу на те, що підозрювана не має постійного місця проживання на території України, а клопотання захисника про оренду квартири не підтверджено доказами. Суду не надано, також, даних про її соціальні зв`язки, наявність офіційних трудових та сімейних відносин, а також утриманців.

Враховуючи викладене, характер та спосіб вчинених дій, а також тяжкість вчинених підозрюваною кримінальних правопорушень, відсутність даних про позитивні характеристики, дає підстави вважати, що застосування більш м`яких або альтернативних запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП України у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч.4 ст. 189 КК України, задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 02 год. 45 хв. 17 червня 2021 року.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 02 год. 45 хв. 15 серпня 2021 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваною в цей же строк з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1