Справа № 158/3216/20 Провадження №11-кп/802/329/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000511 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 січня 2021 року щодо ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого:
- визнаний винним за ч.2 ст.286 КК України та йому призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст ст 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Судом вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат, а також долю арештованого майна.
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він 12.07.2020 року, близько 22 год. 45 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись автодорогою Т-0312 між населеними пунктами с. Грем`яче та с. Яківці, Ківерцівського району Волинської області, в напрямку останнього, керуючи технічно справним транспортним засобом: мотоциклом марки «Shineray 250 XY2506Y-6C», який незареєстрований у встановленому законом порядку, без права керування транспортним засобом відповідної категорії, з пасажиром ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на пасажирському сидінні позаду водія зазначеного мотоцикла, в порушення п. п. 2.1 (а), 2.3 (б, г), 11.3, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив безпечність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся, згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи під кутом приблизно 180 градусів відносно поздовжньої осі автомобіля, з транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що здійснював рух по вказаній автодорозі у зустрічному напрямку, під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Внаслідок порушення вищевказаних правил дорожнього руху водієм ОСОБА_8 , пасажир мотоцикла «Shineray 250 XY2506Y-6C», ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при зіткненні отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток основи черепу з обох сторін з поширенням на скроневу кістку зліва, забою головного мозку та гострої епідуральною гематоми справа, закритого перелому лівої ключиці з вивихом акроміального кінця, перелому виличної кістки зліва, множинних саден чола, гематоми навколо лівого ока, з якими він був госпіталізований з місця події до лікувального закладу для надання медичної допомоги.
Згідно висновку судово-медичної експертизи вказані тілесні ушкодження, отриманні ОСОБА_9 , за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. п. 2.1 (а), 2.3 (б, г), 11.3, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України:
- п. 2.1 Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
- п. 2.3 (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
г) під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів;
- п. 11.3 На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.
- п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди..
У поданій апеляції прокурор, не оспорюючи фактичних обставин провадження зазначає, що апеляційна скарга подається у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі нс строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. Крім того просить виключити з визнаного судом доведеним обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України порушення обвинуваченим пункту 2.1. (а) Правил дорожнього руху України, що перебуває у прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками. В решті вирок залишити без змін.
В поданих на апеляційну скаргу запереченнях, захисник ОСОБА_7 вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, оскільки вирок місцевого суду є цілком законним та обґрунтованим.
Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, яка підтримала свою апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, захисника та обвинуваченого, які апеляційну скаргу прокурора заперечили, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за викладених у вироку обставин, є вірним, відповідає фактичним обставинам даного провадження і підтверджений наявними у справі доказами, що в апеляційній скарзі не оспорюється.
Доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, на думку суду апеляційної інстанції, є такими, що не заслуговують на увагу.
Так відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
За змістом ст.50 КК України, покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин та попередженню ним нових злочинів.
Зі змісту ст.75 КК України вбачається, що якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбуття покарання з випробовуванням.
Вищевказані вимоги матеріального права при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання були повністю дотримані судом першої інстанції.
Так призначаючи покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі та звільняючи ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням суд, відповідно до ч.1 ст.75 КК України, врахувавши тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, не одружений, є особою молодого віку, вину у вчиненому визнав, його відношення до вчиненого, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, а також той факт, що обвинувачений раніше не судимий, відшкодував завдану шкоду та те, що потерпілий просив не позбавляти останнього волі, а тому вірно прийшов до висновку, що реальне відбування покарання не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення та особі обвинуваченого, та підставно призначив основне покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбалення волі в межах строку, передбаченого цією нормою і застосував у даному випадку положення ст.75 КК України.
З достатньою повнотою судом взято до уваги думку потерпілого, який жодних претензій до обвинуваченого не має та просив суворо не карати, а також той факт, що завдана шкода відшкодована у повному обсязі.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
До обтяжуючих покарання обставин суд відніс перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння.
Приймаючи до уваги те, що покарання повинно призначатись згідно принципу індивідуалізації, та має на меті не лише кару, але й виправлення засудженого, апеляційний суд вважає, що призначене судом основне покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження ним нових злочинів.
Таким чином, підстав для призначення обвинуваченому більш суворої міри покарання з мотивів наведених в апеляційній скарзі сторони обвинувачення, апеляційний суд не вбачає.
Також не заслуговують на увагу твердження прокурора про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав доведеним, що в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками є грубе порушення водієм п. 2.1 ПДР України, у зв`язку з чим вказаний пункт підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку.
Так згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року (справа № 682/956/17, провадження № 13-31кс19), керування транспортним засобом без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, хоча і становить порушення вимог п.п. «а» п. 2.1 ПДР, однак вказівка у вироку на вказане порушення лише деталізує, уточнює, конкретизує правопорушення, його суспільну небезпечність злочину, передбаченого ст. 286 КК України, але жодним чином не впливає на кваліфікацію (не є кваліфікуючою ознакою) злочину.
Враховуючи зазначене апеляційний суду не знаходить підстав для виключення її з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 січня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: