копія

Єдиний унікальний номер судової справи №678/862/19
Номер провадження №1-р/678/2/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року смт.Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду смт. Летичів заяву начальника Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2021 року до суду надійшла заява від 29 квітня 2021 року начальника Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (далі Державна установа «Хмельницький слідчий ізолятор») ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення в порядку ст. 380 КПК України згідно якої ухвалою суду від 15 лютого 2021 року ОСОБА_4 направлено до місця відбування покарання у виді позбавлення волі згідно вироку суду від 24 січня 2020 року, однак у резолютивній частині цієї ухвали суду не зазначено початок строку відбування покарання засудженим, що є обов`язковим відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України.

Вказує, що судове рішення повинно бути зрозумілим, а зрозумілість рішення полягає в тому, що воно є доступним для сприйняття, дохідливим, таким, що не припускає варіантності свого тлумачення. Роз`яснення судового рішення виступає одним із способів усунення його недоліків.

Враховуючи зазначене, просить роз`яснити ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2021 року в частині того з якої саме дати чи події слід рахувати строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 .

Начальник Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» ОСОБА_3 просить судовий розгляд провести у їх відсутність.

Учасники судового провадження до суду не з`явились, про розгляд повідомлені.

Дослідивши заяву суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 15 квітня 2019 року по справі №463/1883/15-к вказав, що роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності, а тому судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання.

Роз`яснюючи судове рішення, суд не вправі змінювати його зміст, тобто не має права змінювати зміст відомостей, викладених у ньому.

В ухвалі від 24 квітня 2019 року по справі №140/1674/14-к Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду зазначив, що роз`яснення полягає у викладенні рішення у більш зрозумілій формі і, виходячи з вимог кримінального процесуального закону, може бути здійснене у разі, якщо без такого роз`яснення судове рішення складно виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної його частини. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі. При цьому суд не вправі змінювати зміст відомостей, викладених у судовому рішенні, і торкатись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. Це дає змогу усунути недоліки судового рішення, які стосуються недотримання його ясності та визначеності.

Тому механізм, визначений у ст. 380 КПК України, не може використовуватися, якщо учасник процесу не згоден з мотивами судового рішення, порушує питання про внесення змін або нових даних у судове рішення.

При розгляді заяви про роз`яснення судового рішення судом встановлено, що 15 лютого 2021 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області, яка набрала законної сили 20 квітня 2021 року (справа №678/862/19, провадження №1-в-678-3/21), задоволено подання начальника Летичівського районного сектору філії Держаної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання. Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 і направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 24 січня 2020 року у виді позбавлення волі на строк три роки.

Зі змісту ухвали Летичівського районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2021 року вбачається, що її мотивувальна та резолютивна частини викладені зрозумілими реченнями і не містять у собі труднощів для розуміння її точного змісту.

В ухвалі чітко зазначено мотиви, з яких виходив суд при її прийнятті, а також наведені положення закону України про кримінальну відповідальність, положення кримінального процесуального закону, якими суд керувався при постановленні ухвали.

Ініціатор заяви фактично просить внести зміни в ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2021 року шляхом вказівки з якої саме дати чи події слід рахувати строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 , тобто просить внести до судового рішення нові відомості.

Однак, порушене в заяві про роз`яснення судового рішення питання не було предметом судового розгляду під час вирішення подання начальника Летичівського районного сектору філії Держаної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Відповідно до ст. 369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку (ч. 1). Судове рішення, у якому слідчий суддя, суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали (ч. 2).

Вимоги до змісту ухвали визначені у ст. 372 КПК України, а вимоги до змісту вироку у ст. 374 КПК України.

У заяві начальник Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» ОСОБА_3 посилається на п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України і зазначає, що у резолютивній частині ухвали Летичівського районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2021 року обов`язково мало бути зазначено початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_4 .

Водночас, як вже було зазначено, ст. 374 КПК України визначає вимоги до змісту вироку, а не ухвали.

В абз. 3 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України вказано, що у резолютивній частині вироку зазначається, у разі визнання особи винуватою, початок строку відбування покарання.

Проте, 15 лютого 2021 року судом постановлено ухвалу, а не ухвалено вирок.

Отже, за наведеними у заяві доводами, ухвала Летичівського районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2021 року не підлягає роз`ясненню, оскільки є зрозумілою, не містить будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння або неоднозначне тлумачення при виконанні.

З цих підстав заява про роз`яснення судового рішення задоволенню не підлягає.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначено, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

В силу ч. 1 ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Із зазначеного випливає, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим і підлягає безумовному виконанню.

За приписами ст. 535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції (ч. 1). Суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення (абз. 1 ч. 2).

Як зазначено у абз. 1 п. 3 розділу XX Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, яка затверджена наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року за № 814, стосовно особи, яка засуджена до позбавлення волі або до арешту та не перебуває під вартою, органу Національної поліції за обраним місцем проживання засудженого надсилаються дві копії вироку, копії апеляційної, касаційної ухвал (за наявності) і розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Судом встановлено, що вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 24 січня 2020 року, який набрав законної сили 24 лютого 2020 року (справа №678/862/19, провадження №1-кп-678-14/20), ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк терміном на три роки із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2021 року, яка набрала законної сили 20 квітня 2021 року, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 і направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 24 січня 2020 року у виді позбавлення волі на строк три роки.

Отже, ОСОБА_4 до моменту набрання ухвалою суду від 15 лютого 2021 року законної сили вважався особою, до якої вироком суду від 24 січня 2020 року встановлено іспитовий строк терміном на три роки, тому не міг перебувати під вартою.

20 квітня 2021 року ухвала суду від 15 лютого 2021 року набрала законної сили, тому 21 квітня 2021 року судом направлено для виконання до органу поліції розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили відносно ОСОБА_4

27 квітня 2021 року поліцейським відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину згідно якого о 13 год. 05 хв. 27 квітня 2021 року на підставі ухвали Летичівського районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2021 року (справа №678/862/19, провадження №1-в-678-3/21) затримано ОСОБА_4 .

Тобто, 27 квітня 2021 року ухвала суду від 15 лютого 2021 року виконана.

Отже, шляхом направлення ухвали суду від 15 лютого 2021 року для виконання суд реалізував конституційний принцип щодо контролю за виконанням судового рішення і отримавши протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складений працівником органу поліції пересвідчився, що судове рішення, яке набрало законної сили, виконане.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

У ч. 1 ст. 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно змісту п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 14 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Зі змісту заяви начальника Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» ОСОБА_3 вбачається, що у органу виконання судового рішення фактично виникло питання, яке пов`язане із виконанням вироку суду від 24 січня 2020 року, а не ухвали суду від 15 лютого 2021 року, адже існують труднощі у визначенні того з якої саме дати чи події рахувати строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 .

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України вказане питання має бути вирішене Летичівським районним судом Хмельницької області, тобто судом, який ухвалив вирок від 24 січня 2020 року.

Згідно ч. 1 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За приписами ч. 1 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Як зазначено у ч. 1 ст. 63 КК України покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Встановивши фактичні обставини при розгляді заяви органу виконання покарань та проаналізувавши чинне законодавство України, суд прийшов до висновку, що строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 13 год. 05 хв. 27 квітня 2021 року, тобто з моменту фактичного виконання органом поліції ухвали суду від 15 лютого 2021 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного вироком суду від 24 січня 2020 року покарання.

Керуючись ст.ст. 2, 21, 107, 110, 369-372, 374, 376, 380, 395, 532-533, 535, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви начальника Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення.

На підставі п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України встановити, що початок строку відбування покарання ОСОБА_4 за вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 24 січня 2020 року (справа №678/862/19, провадження № 1-кп-678-14/20), необхідно рахувати з 13 год. 05 хв. 27 квітня 2021 року, тобто з моменту фактичного затримання засудженого з метою виконання даного вироку суду.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського

районного суду ОСОБА_1