КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №754/6736/21 Провадження №11-кп/824/3085/2021Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000984, по обвинуваченню:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року,-
В С Т А Н О В И В:
Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, та покладено на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
По справі вирішено питання про речові докази.
За вироком суду ОСОБА_8 визнана винуватою у тому, що вона 22.04.2021 року о 08 год. 10 хв., перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину «АТБ» за адресою: м.Київ, вул.Курчатова, 23, реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поклала до рюкзака, який мала при собі, товар на загальну суму 500 грн. 24 коп. та не розрахувавшись за нього, попрямувала до виходу з магазину, проте не змогла завершити злочин до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками охорони магазину.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини та правову кваліфікацію дій обвинуваченої, просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом належним чином не враховано дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона має на утриманні малолітню дитину віком до чотирнадцяти років, а тому призначене їй покарання у виді обмеження волі суперечить положенням ст.61 КК України.
За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.

В решті вирок суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, обвинуваченої, яка вважала вирок в частині призначеного покарання законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченої, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Частиною 3 статті 61 КК України визначено, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.
Отже, як вірно посилається прокурор у поданій апеляційній скарзі, законом не допускається призначення жінкам покарання у виді обмеження волі за наявності на їх утриманні дітей віком до чотирнадцяти років. Таким чином судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність щодо призначення покарання.
У відповідності до ч.1 ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування вироку з ухваленням нового.
Необхідність застосування більш суворого покарання згідно п.4 ч.1 ст.420 КПК України є підставою для скасування вироку суду в цій частині та ухвалення нового вироку.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок в частині призначеного обвинуваченій покарання.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, колегія суддів, діючи у відповідності до положень ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, дані про особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні дитину 2008 року народження та ІІІ групу інвалідності, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме її щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Врахувавши дані обставини, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання по ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України в межах санкції даної норми у виді громадських робіт.

З цих підстав апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 по ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок суду може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору.

Судді:

________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4