Справа № 216/658/19
Провадження № 1-кп/216/759/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному порядку в залі Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 27.01.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сахновщина, Харківської області, української національності, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 22.02.2010 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу, за ч. 2 ст. 185, ст. 69 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 2 роки. 27.09.2011 звільнився Бердянська ВК № 77 Запорізької області, ст. 2 Закон України «Про амністію» від 08.07.2011, постанова Бердянського районного суду Запорізької області від 09.09.2011 року;
- 14.06.2018 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим терміном 1 рік;
- 01.10.2020 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки, 6 місяців.
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що він скоїв кримінальний проступок у сфері господарської діяльності за наступних обставин.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про металобрухт» металобрухт непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів.

Операції з металобрухтом відповідно до Закону України «Про металобрухт» заготівля, переробка, металургійна переробка брухту чорних і кольорових металів.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про металобрухт», заготівля металобрухту діяльність, пов`язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту юридичними або фізичними особами суб`єктами господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом.

Ст. 1 Закону України «Про металобрухт»закріплено, що купівля та/або реалізація металобрухту діяльність, пов`язана із передачею права власності на металобрухт іншому власнику в обмін на еквівалентну суму коштів або боргових зобов`язань.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про металобрухт» операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами.

Встановлено, що ОСОБА_3 , 29 січня 2019 року діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи заздалегідь підшукані ним електронні ваги та транспортний засіб ГАЗ 2705, вантажний фургон малотонажний В, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в денний час, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, достовірно знаючи, що його дії є протиправними, в порушення Закону України «Про металобрухт», не маючи спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, особисто здійснив прийом металобрухту у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши масу вказаного металобрухту на спеціально заготовлених електронних вагах, за що надав останньому грошові кошти у сумі 381 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 29 січня 2019 року здійснив прийом брухту чорних металів у кількості 72 кг.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 213 КК України за ознаками: здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст. ст. 381, 382 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_6 надали письмову заяву, в якій обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.
Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
У відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.213 КК України.
Згідно з частини 3 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 24жовтня 2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який неодноразово судимий, не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебував та не перебуває (а.с. м.к.п. 49-50).
На підставі ст.66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки, а також активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому основного покарання у вигляді обмеження волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального Кодексу України (з урахуванням статті 5 КК України щодо зворотної сили закону, що пом`якшує покарання), за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.
Оскільки обвинувачений вчинив дане кримінальне правопорушення до постановлення 01 жовтня 2020 року вироку Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, а, отже, остаточне покарання йому має бути обрано за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеним за цим вироком більш суворим покаранням призначеним за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2020 року.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в рамках цього кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати за залучення експерта відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності дост.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеним за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2020 рокупризначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обраховувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , у цьому кримінальному провадженні не обирався.
Речові докази по кримінальному провадженню № 0000168:

- брухт чорних металів різного походження, загальною вагою 321 кг, що знаходяться на зберіганні у ТОВ «МММ - Метал» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Електрозаводська, 37/1, обернути у дохід держави (м.к.п.а.с.25).

Матеріали кримінального провадження № 0000168 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/658/19 (1-кп/216/759/21).

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Центрально Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1