Справа №538/319/21
Провадження по справі №1-кп/538/55/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Лохвиця, Полтавської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000000 від 15.02.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чорнухи, Чорнухинського району, Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючому на посаді оператора ТОВ «Нова Пошта» в м. Лохвиця, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого;

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Сокира, Лохвицького району Полтавської області, українець громадянин України, із середньою-спеціальною освітою, неодруженому, працюючому грузчиком в магазині «Твій Дім», на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому.

у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 2 статтею 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 14.02.2021 року приблизно о 10:30 год. приїхали до господарства ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де вони раніше проживали у вказаному господарстві згідно договору оренди квартири (житлового приміщення) від 16.11.2020 року, для того, щоб полагодити систему опалення у приміщенні житлового будинку. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи на території вказаного господарства, маючи вільний доступ до господарського приміщення- сараю, який був незачинений, скориставшись відсутністю господаря, зайшли в середину, де помітили два блоки циліндрів двигуна до автомобіля «Фольцваген». Перебуваючи у приміщенні сараю у них виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання діючи з корисливим мотивом, з метою незаконної наживи, скориставшись тим, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , таємно, умисно, шляхом вільного доступу викрали два блоки циліндра двигуна до автомобіля «Фольцваген», вартістю 1221,00 гривні, за один блок.

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , вказані два блоки циліндра двигуна до автомобіля «Фольцваген» здали до пункту прийому металобрухту, що в м. Лохвиця Полтавської області, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на суму 2442,00 гривень., згідно висновку спеціаліста № 36/21 від 23.02.2921 року.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину, та пояснив, що дійсно скоїв злочин, а саме з ОСОБА_6 умисно, шляхом вільного доступу викрали два блоки циліндра двигуна до автомобіля «Фольцваген» у господарстві ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Також в судовому засіданні ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину, зазначив, що шляхом вільного доступу викрали з ОСОБА_5 два блоки циліндра двигуна до автомобіля «Фольцваген» у господарстві ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить суд судове засідання слухати за його відсутності, оскільки перебуває у відрядженні за кордоном, що претензій до обвинувачених не має, майнову шкоду ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 повністю відшкодували. Просив суд призначити міру покарання ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 не пов`язану з позбавленням волі.

Захисник в судовому засіданні просив суд призначити міру покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не пов`язану з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм органом досудового розслідування злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченими суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинувачених, та вивченням матеріалів, щодо речових доказів та матеріалів, що характеризують особу обвинувачених, так як показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що обвинувачені скоїли кримінальні правопорушення та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинувачених, обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до ч 4 ст.12 КК України обвинувачені скоїли нетяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що він має середню освіту, неодружений, працює на посаді оператора ТОВ « Нова Пошта» в м. Лохвиця, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони, як спокійний, виважений, з повагою ставиться до людей старшого покоління. Приймає участь у громадському житті села.

Згідно досудової доповіді Лохвицького районного сектора філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 середній, ймовірність вчинення повторного правопорушення відповідно до результатів оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що він має середньо-спеціальну освіту, неодружений, працює вантажником в магазині «Твій ДІМ», на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується як людина молода, енергійна. Зауважень від жителів сільської громади щодо негативної поведінки не має. Приймає участь у громадському житті села.

Згідно досудової доповіді Лохвицького районного сектора філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 є середній. Крім того, орган пробації зазначив, що виправлення ОСОБА_6 без застосування до нього покарання пов`язаного з позбавленням волі або обмеженням волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття у скоєнні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданого збитку.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків, той факт, що матеріальна шкода відшкодована, пом`якшуючи покарання обставини, у сукупності із даними, що характеризують особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їх відношення до скоєного злочину, відсутність претензій зі сторони потерпілого, та вважає, що покарання треба визначити в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності- призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Зважаючи на усю сукупність вказаних вище обставин, з урахуванням даних про особи обвинувачених, того факту, що злочин, у вчиненні якого вони обвинувачуються, відноситься до категорії нетяжких, ставлення кожного окремо з обвинувачених до вчиненого ними діяння, вони в повній мірі усвідомили протиправність своїх дій, а також його наслідки, щирого каяття, а також враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за їх поведінкою в період іспитового строку, у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Суд не вбачає підстав до застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ст.ст. 69, 69- 1 КК України.

Запобіжний захід на досудовому слідстві обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не обирався.

По кримінальному провадженню цивільний позов не заявлено.

Витрати на проведення експертизи відсутні

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Іспитовий строк ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту оголошення вироку, а саме з 12.04.2021 року.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Іспитовий строк ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відраховувати з моменту оголошення вироку, а саме з 12.04.2021року.

Речові докази по справі, а саме: блок циліндра двигуна (на чотири циліндри) до автомобіля «Фольцваген» з позначенням WTR 049103021 A19A79 1.6 та блок циліндра двигуна (на чотири циліндри) до автомобіля «Фольцваген» з позначенням 068103021 AC/01 R 12 LPHD 6, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області (Полтавська область, Миргородський район, м. Лохвиця, вул. Гоголя, буд. 19)- повернути законному власнику ОСОБА_7 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченим роз`яснити їх право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1