СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1938/21 ун. № 759/5585/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва (не вказано ОСОБА_3 ) про накладення арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001732 від 01.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
07 квітня 2021 року до даного складу суду надійшло клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва, про накладення арешту на 8 системних блоків, 8 моніторів, 8 клавіатур та 8 комп`ютерних мишок, які були вилучені в ході обшуку від 18.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що на території Святошинського району м. Києва невстановлені особи, під приводом діяльності комп`ютерних клубів, організували не законну діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей. Вказану діяльність невстановлені особи проводять для обмеженого колу осіб (постійного списку клієнтів), яких впускають до нежитлових приміщень за попереднім дзвінком. Так, 21 березня 2021 року на спец лінію «102» надійшло повідомлення про те, що в супереч чинному законодавству надаються послуги з грального бізнесу, за допомогою комп`ютерних терміналах, не маючи на те відповідних дозвільних документів (ліцензії), передбачених ЗУ «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор». Вказане приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

21 березня 2021 у нежитловому приміщенні за вказаною адресоюслідчими Святошинського УП ГУ НП у м. Києві в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено невідкладний обшук, в ході якого, у приміщенні було виявлено та вилучено вказані перелічені речі. Ці дані свідчать про те, що у вказаному приміщенні надаються послуги з грального бізнесу.

Враховуючи ці дані, орган досудового розслідування вважає, що виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їхнього приховування, псування, знищення, втрати, відчуження, використання.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Натомість, як випливає з матеріалів клопотання, слідчим органу досудового розслідування рішення про визнання вилучених предметів речовими доказами не приймалося.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, у матеріалах клопотання відсутні дані про легалізацію невідкладно проведеного обшуку з тим, щоб взагалі вважати таку гласну слідчу (розшукову) дію, як обшук, правомірною. Відсутні і дані про те, що орган досудового розслідування взагалі ініціював питання легалізації результатів невідкладного обшуку. Відтак, вилучене в ході невідкладного обшуку майно, не може бути за вказаних обставин використано як речовий доказ в принципі.

До того ж, додатки до клопотання не містять матеріалів, на підставі яких власне і були внесені дані до ЄРДР ще 01 квітня 2021 року, тобто раніше за часом проведеного обшуку. Слідчий вказує на невідкладний обшук за 18 березня 2021 року, тоді як матеріали клопотання стосуються обшуку за ішу дату. Враховуючи викладене, необхідність накладення арешту не доведена, як власне і відповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Відтак клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 169, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва про накладення арешту майна, яке було вилучено в ході невідкладного обшуку у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні ЄРДР № 0001732 від 01.04.2020 за ч. 1 ст. 203-2 КК України залишити без задоволення.

Тимчасово вилучене майно повернути належному власнику.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_4