Справа №949/41/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000394 від 12 грудня 2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, відповідно до ст.89 КК України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.185 Кримінального Кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
11 грудня 2020 року, біля 23 год. 30 хв., ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник через незамкнену хвіртку на територію господарства ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_1 , відкривши вхідні двері льоху, через які зайшов до приміщення, звідки таємно викрав: шість банок тушонки зі свинини, об`ємом 0,5 л кожна, вартістю 300 гривень; дві банки тушонки зі свинини, об`ємом 1 л кожна, вартістю 200 гривень; чотири банки рибної тушонки, об`ємом 0,5 л кожна, вартістю 300 гривень; шість банок паштету зі свинини, об`ємом 0,5 л кожна, вартістю 270 гривень; дві банки свинячого жиру, об`ємом 1 л кожна, вартістю 100 гривень; одну банку консервованих грибів, об`ємом 0,5 л вартістю 65 гривень та одну банку консервованих кабачків, об`ємом 0,5 л вартістю 35 гривень, в результаті чого заподіяв ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1270,00 гривень.
Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, що дійсно він, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, 11 грудня 2020 року, зайшовши на територію господарства ОСОБА_5 , що в с. Бережки, проник у льох та викрав декілька банок закрутки, після чого заховав їх частково у себе вдома, а частину заніс до свого знайомого, де разом з ним почали споживати викрадені продукти харчування. На даний час він повернув частково власниці викрадене, вказує, що просив у неї вибачення. Шкодує, що так вчинив та вказав, що більше такого не повториться. При обранні міри покарання погоджується з думкою прокурора.
Від потерпілої ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України без її участі, оскільки не може прибути до суду за станом здоров`я. Претензій до обвинуваченого не має. Відносно міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .
Судом зроблений висновок про те, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведено повністю, а тому суд кваліфікує його дії: за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням в інше приміщення.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, згідно ст.12 КК України класифікується, як тяжкий злочин.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , які визначено ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Тому визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, характеристику обвинуваченого по місцю проживання. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачений повністю визнавши свою вину, щиро розкаявся та надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, що свідчить про його небайдужість до наслідків, що настали, враховуючи висновок органу пробації відносно обвинуваченого, думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.
Також суд, враховуючи характеризуючі дані про винну особу, його поведінку до і після вчинення злочину, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде відповідати тяжкості злочину та особі обвинуваченого, сприяти виправленню та попередженню у вчиненні ним нових злочинів.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Майнова шкода відшкодована частково.
Процесуальних витрат на залучення експертів немає.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Керуючись ст.75 Кримінального Кодексу України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.
Відповідно до п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 Кримінального Кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк засудженому ОСОБА_7 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Речові докази: дві банки ємністю 0,5 л кожна з рибною тушонкою, одну банку ємністю 0,5 л із тушонкою зі свинини, одну банку ємністю 0,5 л з консервованими грибами та одну банку ємністю 0,5 л з консервованими кабачками, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 - повернути власниці ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя: підпис
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області ОСОБА_1