КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №754/6038/21 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2857/2021
Категорія ч. 4 ст. 358 КК України
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 16 квітня 2021 року у кримінальному провадженні №0000639 стосовно обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ОСОБА_7 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Москві Російської Федерації, здобув середню освіту, одружений, працює в ТОВ «СМ КИЇВ», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 16 квітня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання у виді штрафу: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн; за ч. 4 ст. 358 КК України - в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Суд визнав доведеним, що за невстановлених обставин у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, направлений на пособництво в підробці офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права та звільняє від обов`язків, а саме посвідчення учасника бойових дій на своє ім`я, з метою подальшого його використання.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 у грудні 2015 року, більш точної дати не встановлено, під час розмови з раніше незнайомим йому чоловіком, домовився про отримання вказаного документа та надав невстановленій особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, свої анкетні дані та власне фотозображення для використання їх у підробці офіційного документу, а саме виготовленні посвідчення учасника бойових дій на своє ім`я.
Далі, у невстановлений час та місці, невстановлена особа, за допомогою знакодрукуючого пристрою зі струменевим способом друку виготовила посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке видане 08.12.2015 начальником управління персоналу - заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_2 .
Після цього ОСОБА_7 у грудні 2020 року, точної дати не встановлено, за адресою: АДРЕСА_2 , за грошову винагороду в сумі 300 грн. отримав від невстановленої особи посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 на своє ім`я.
Крім того, ОСОБА_7 11 березня 2021 року приблизно об 11 годині, перебуваючи по пр. Маяковського, 25 в м. Києві, під час спілкування з працівниками патрульної поліції на вимогу надати для перевірки особи документ, що посвідчує його особу, діючи умисно та усвідомлюючи, що посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 на його ім?я є підробленим, надав вказане посвідчення працівнику поліції, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Прокурор у кримінальному провадженні, не погодившись з вироком суду виключно в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, в апеляційній скарзі просить його скасувати в цій частині та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу: за ч. 4 ст. 358 КК України - в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що призначаючи ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки не врахував, що відповідно до ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом в межах від тридцяти до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Крім того, як вважає прокурор, в даному випадку покарання ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 358 КК України в мінімальному розмірі штрафу, який становить 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, буде відповідати вимогам закону України про кримінальну відповідальність, тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію обвинуваченого та захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданої апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у пособництві в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має права видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, а також у використанні завідомо підробленого документа, тобто у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам, встановленим органом досудового розслідування, оскільки вирок суду був ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_7 кримінальних проступків у спрощеному порядку колегія суддів не вбачає, а тому встановлені органом досудового розслідування обставини, як і правова кваліфікація дій обвинуваченого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 394 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду, з огляду на апеляційні доводи прокурора, лише в частині призначеного ОСОБА_7 покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, врахувавши конкретні обставини вчинення кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, одружений, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання, а також обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин, що його обтяжують, дійшов обґрунтованого висновку про доцільність обрання ОСОБА_7 покарання за кожен вчинений ним кримінальний проступок у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання, за конкретних обставин у даному кримінальному провадженні, є необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, з чим також погоджується колегія суддів.

Розмір визначеного судом штрафу за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України прокурором не оспорюється, як і не піддається сумніву правильність призначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом застосування принципу поглинення менш сурового покарання більш суровим.

Разом з тим, доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність заслуговують на увагу.

За використання завідомо підробленого документа, тобто за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, законодавець, серед інших, визначив покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Проте, даних вимог закону при ухвалення вироку стосовно ОСОБА_7 судом не дотримано, оскільки, призначивши обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд першої інстанції не виконав приписів ч. 2 ст. 53 КК України щодо мінімального розміру вказаного виду покарання, який не може бути меншим від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, отже неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає вимогам закону.

Враховуючи наведене, вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом в цій частині нового вироку за правилами ст. 420 цього Кодексу.

При ухвалені вироку щодо ОСОБА_7 в частині покарання за ч. 4 ст. 358 КК України, колегія суддів, з огляду на апеляційні вимоги прокурора, вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Саме таке покарання, на переконання колегії суддів, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності та справедливості.

Що стосується покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, то в цій частині судом були дотримані вимоги ст.ст. 50, 65-67, 70 КК України, тому колегія суддів призначає ОСОБА_7 за це кримінальне правопорушення покарання у виді штрафу у визначеному судом розмірі та застосовує правила ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 374, 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 16 квітня 2021 року відносно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 250 (двохсот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 250 (двохсот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн.

У решті вирок Деснянського районного суду м. Києва від 16 квітня 2021 року залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

На вирок може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4