КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора у провадженні на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13 квітня 2021 року:

- ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_2 призначено остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

- ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

- ОСОБА_4 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, та виправдано у зв`язку за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

- ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.04.2020 року та призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна та штрафу у розмірі 850 грн.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 16.04.2020 року, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, виконувати самостійно.

На вказаний вирок суду прокурор у провадженні подала апеляційну скаргу.

Вивчивши подану апеляційну скаргу, вважаю, що вона за змістом не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Так, відповідно до ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються:

1) найменування суду апеляційної інстанції;

2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;
3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив;
4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів;
6) перелік матеріалів, які додаються.

За змістом положень кримінального процесуального закону апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду, вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції. Особа, що подає скаргу, зобов`язана зазначити, які існують підстави для скасування або зміни судового рішення, навести обґрунтування своєї позиції.

Разом з цим, зазначені вимоги закону належним чином апелянтом не виконані.

Так, в мотивувальній частині апеляційної скарги прокурор у провадженні, вказуючи на незаконність та необґрунтованість вироку суду лише в частині виправдання ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, через невідповідність висновків суду в цій частині фактичним обставинам кримінального провадження та як наслідок невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, в той же час просить скасувати вирок суду у повному обсязі та постановити новий вирок, в тому числі і щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з призначенням кожному з них покарання того ж виду і розміру, як за кожен злочин окремо, так і за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України, що й призначено їм судом першої інстанції, не наводячи будь-яких доводів на обґрунтування такої своєї позиції щодо них.

Отже, вимоги апеляційної скарги прокурора у провадженні не узгоджуються з її обґрунтуванням, і така суперечливість в обґрунтуванні доводів незаконності вироку перешкоджає визначенню обсягу перевірки вироку апеляційним судом, з урахуванням тих рішень, які вправі прийняти апеляційний суд, згідно ст. 407 КПК України.

За таких обставин, згідно ч. 1 ст. 399 КПК України, апеляційну скаргу прокурора у провадженні слід залишити без руху з наданням апелянту строку для усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 396-399 КПК України, суддя апеляційного суду

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у провадженні на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без руху.

Надати прокурору у провадженні строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити прокурору у провадженні, що в разі невиконання ухвали суду апеляційна скарга буде повернута.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_1