Справа № 1-74/10
Провадження № 5/352/2/21
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 про вирішення долі речових доказів у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України, -

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_4 20.07.2021 р. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_6 із клопотанням про вирішення долі речових доказів у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України.

Клопотання обґрунтовувала тим, що у даній кримінальній справі ОСОБА_6 визнаний потерпілим. У рамках досудового розслідування кримінальної справи постановою начальника СВ Тисменицького РВ УМВС від 02.12.2009 р. транспортний засіб марки «BMW-730» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , належним володільцем якого є ОСОБА_6 , визнано речовим доказом, передано на зберігання потерпілому із забороною відчуження автомобіля до повного вирішення судом питання про речові докази. Однак, вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14.10.2010 р., яким ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні інкримінованих злочинів, не вирішено долю речового доказу транспортного засобу. Згідно вимог п.5 ч.1 ст.81 КПК України (у редакції 1960 р.) питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи, при цьому гроші, цінності та інші речі, які були обєктом злочинних дій, повертаються їх законним володільцям, а якщо їх не встановлено, то ці гроші, цінності та речі переходять у власність держави. Просила у порядку ст.81 КПК України (у редакції 1960 р.) речовий доказ автомобіль «BMW-730» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , повернути його законному володільцю ОСОБА_6 .

Заявник ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримала і просила його задоволити.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо задоволення клопотання та повернення речового доказу автомобіля законному володільцю ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінальної справи № 1-74/10, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання, виходячи з наступного.

Встановлено, що вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14.10.2010 р. у кримінальній справі № 1-74/10 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України, останній засуджений за вчинення вказаних злочинів.

У рамках досудового розслідування даної кримінальної справи постановою начальника СВ Тисменицького РВ УМВС від 02.12.2009 р. (т.3, а.с.76) транспортний засіб марки «BMW-730» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , належним володільцем якого є потерпілий у кримінальній справі ОСОБА_6 , визнано речовим доказом, який передано на зберігання потерпілому із забороною відчуження до повного вирішення судом питання про речові докази. Потерпілий ОСОБА_6 згідно розписки від 02.12.2009 р. отримав вказаний транспортний засіб на зберігання (т.3, а.с.77).

При постановленні вироку від 14.10.2010 р. суд не вирішив долю вказаного речового доказу.

Згідно п.9 Перехідних положень КПК України (у редакції 2012 р.) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
З огляду на те, що досудове розслідування та судовий розгляд кримінальної справи № 1-74/10 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України, проводились у порядку КПК України (у редакції 1960 р.), суд вирішує долю речових доказів у даній кримінальній справі у порядку КПК України (у редакції 1960 р.).

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.81 КПК України (у редакції 1960 р.) питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи, при цьому гроші, цінності та інші речі, які були обєктом злочинних дій, повертаються їх законним володільцям, а якщо їх не встановлено, то ці гроші, цінності та речі переходять у власність держави.

З урахуванням викладеного речовий доказ автомобіль марки «BMW-730» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , слід повернути належному володільцю ОСОБА_6 .

На підставі наведеного, відповідно до п.9 Перехідних положень КПК України, керуючись ст. 81, 411 КПК України (у редакції 1960 р.), суд

п о с т а н о в и в :

Речовий доказ у кримінальній справі № 1-74/10 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України, автомобіль марки «BMW-730» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , повернути належному володільцю ОСОБА_6 .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1