В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000159 від 07.09.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Парістівка Борзянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

07.09.2020 року, приблизно о 14 год. 40 хв., дільничний офіцер поліції Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 , спільно з оперуповноваженим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , перебували на службі з обслуговування Дніпровського району м. Києва реалізуючи повноваження поліції передбачені п. 10 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2015, № 40-41, ст.379), згідно якого поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, при цьому виконуючи свої службові обов`язки в Дніпровському районі у м. Києві, та здійснювали піше патрулювання, по маршруту №798.

В цей момент, проходячи повз двір будинку АДРЕСА_3 , вище зазначеним патрулем, були помічені двоє чоловіків, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стояли біля лави, неподалік дитячого майданчика, вживали спиртні напої та своєю поведінкою порушували громадський порядок. Тому, на підставі ст. 31, 32, 33 ЗУ «Про Національну поліцію», дільничний офіцер поліції ОСОБА_5 , спільно з оперуповноваженим ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , зробили їм зауваження та висловили усну вимогу припинити адміністративне правопорушення. ОСОБА_3 , у свою чергу, розуміючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, які одягнені у формений одяг, екіпірованого спеціальними засобами та закріпленим на бронежилеті нагрудним жетоном із зображенням спеціального номеру, не виконав законні вимоги працівників поліції.

В цей момент, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Реалізуючи свої злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до дільничного офіцера поліції ОСОБА_5 , схопив останню руками за бронежилет, після чого, наніс три удари кулаком правої руки у ліву частину обличчя дільничного офіцера поліції ОСОБА_5 , спричинивши останній фізичний біль.

Після цього, дільничний офіцер поліції ОСОБА_5 , спільно з оперуповноваженим ОСОБА_7 затримали ОСОБА_3 та застосували відносно нього спецзасоби (кайданки).

Згідно висновку експерта №042/1-899-2020 від 08.09.2020 року, дані судово-медичного обстеження свідчать про те, що після подій 07.09.2020 у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мав місце: крововилив під слизовою оболонкою лівої щоки по центру.

Локалізація, морфологія вище вказаного ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинене воно однократною травмуючою дією тупого предмету, характерні особливості травмуючої поверхні якого в ушкоджені не відобразились, могло утворитись в термін, вказаний у постанові, тобто, 07.09.2020.

Таким чином, між подіями від 07.09.2020 та отриманням тілесного ушкодження ОСОБА_5 є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції слизової оболонки по місцю утворення крововиливів у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому, вказане ушкодження відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе за ч. 2 ст. 345 КК України визнав у повному обсязі та показав, що 07.09.2020 року, він знаходився біля дитячого майданчика і до нього підійшли працівники поліції, які висловили вимогу щодо припинення адміністративного правопорушення, а саме вживання алкогольних напоїв в громадському місці. Після чого, він підійшов до потерпілої та наніс їй три удари в область обличчя. Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , підтвердили обставини викладені в описовій частині вироку щодо часу, дати, місця та способу вчинення злочину, просила призначити покарання відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження. За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст всіх обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілої та дослідженням письмових документів, а саме: протоколу огляду місця події від 07.09.2020 року; висновку експерта № 042/1-899-2020 від 08.09.2020 року; протоколом перегляду цифрового відеозапису від 08.09.2020 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2020 року та документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими наведеними вище документами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями заподіяв працівникові правоохоронного органу побоїв та легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, вчиненого повторно.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про ОСОБА_3 , а саме: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставиною, що обтяжуює покарання, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд у відповідності ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до класифікації визначеної в ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, умисну форму вини та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Санкцією ч.2 ст.345 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи ст.75 КК України, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та звільнення її від покарання з випробовуванням, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків).

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, вирішено до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному провадженні вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази, а саме: диск «DVD-R», де збережено цифровий відеозапис відео слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 , та оптичний диск формату «DVD-R», де збережено цифровий відеозапис подій від 07.09.2020 року, що долучені до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000159 від 07.09.2020 року .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи № 042/1-899-2020 від 08.09.2020 року в сумі 273,80 грн. (двісті сімдесят три гривні вісімдесят копійок).

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: