Справа № 477/2359/17
Провадження № 1-кп/477/53/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001045, по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Миколаєва, громадянина України, з незакінченою неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 22.03.2016 року Скадовським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 18.05.2018 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2017 року приблизно о 02 годині 00 хвилин обвинуачений ОСОБА_8 проїжджав на належному йому автомобілі марки «ВАЗ-2113» біля с. Партизанське Вітовського району Миколаївської області. Після чого, маючи умисел на таємне викрадення великої рогатої худоби обвинувачений ОСОБА_8 зупинився в лісосмузі, що розташована неподалік від домоволодіння АДРЕСА_3 .

Далі, обвинувачений ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, через відкриту хвіртку зайшов до господарського двору вказаної вище адреси, де на городі з лівої сторони при вході, побачив прив`язаного на ланцюг бичка червоного кольору віком 9 місяців вагою 250 кг вартістю 10 000 грн., який належав потерпілій ОСОБА_4 , та, відв`язавши його від ланцюга, викрав. В той же час, обвинувачений ОСОБА_8 , шляхом відкриття вхідних дверей господарської споруди, що розташована за тією ж адресою, проник до вказаного приміщення, звідки таємно викрав корову вагою 450 кг. червоного кольору віком 7 років, вартістю 15 000 грн., яка також належала ОСОБА_4 .

Після чого, обвинувачений ОСОБА_8 , взявши ланцюг в руки, повів зазначену корову та бичка городом в лісосмугу, де раніше залишив свій автомобіль марки «Ваз- 2113», де за допомогою привезених інструментів забив корову та бичка і в подальшому реалізував м`ясо зазначеної рогатої худоби в м. Миколаєві, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 25 000 гривень.

Крім того, 16 жовтня 2017 приблизно в 02 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_8 проїжджав на належному йому автомобілі марки «BA3-2113» біля с. Новоселівка, Вітовського району в Миколаївській області. Після чого маючи умисел на таємне викрадення крупної рогатої худоби обвинувачений ОСОБА_8 зупинився в лісосмузі, що розташована неподалік від домоволодіння АДРЕСА_2 .

Далі, обвинувачений ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, направився до господарської споруди, що розташована за вказаною вище адресою та шляхом відкриття дверей проник до зазначеного приміщення, звідки таємно викрав корову вагою 450 кг. червоного кольору вартістю 10 000 грн., належну ОСОБА_5 .

Після чого, обвинувачений ОСОБА_8 повів зазначену корову городом в лісосмугу, де раніше залишив свій автомобіль марки «Ваз-2113» та за допомогою привезених інструментів забив корову і в подальшому реалізував м`ясо зазначеної рогатої худоби в м. Миколаєві, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 10 000 гривень.

Відповідальність за вчинене обвинуваченим ОСОБА_8 діяння передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

23 липня 2021 року під час судового розгляду між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений ОСОБА_8 беззастережно визнає вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно.

Обвинувачений ОСОБА_8 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України.

З урахуванням щирого каяття, його активного сприяння у розкритті кримінального правопорушення, відсутності обтяжуючих обставин, даних про особу обвинуваченого сторони узгодили покарання у виді 4 (років) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим злочином та вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 травня 2018 року призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
До угоди долучені заяви потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в яких вони надали згоду на укладення вищезазначеної угоди.
Відповідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженніміж прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.Частиною 2 ст. 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до частини 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Згідно з ч.3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені злочину, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України належать до категорії тяжких злочинів.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, що також підтвердили в судовому засіданні. А також підтримали, заявлені ними цивільні позови.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та зазначив, що розуміє надані йому законом права, положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наслідки її невиконання, та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник також просила затвердити укладену угоду.

Прокурор висловив думку щодо затвердження цієї угоди про визнання винуватості, як такої, що відповідає вимогам закону.

Вивчивши надані матеріали та вислухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого, потерпілих, суд дійшов висновку, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, що обвинувачений розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, умови даної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угоду укладено на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, узгоджена міра покарання відповідає санкції частини 3 статті 185 КК України з застосуванням загальних засад призначення покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 23 липня 2021 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 за участю захисника адвоката ОСОБА_7 .

З огляду на беззаперечне визнання винуватості обвинуваченим у вчиненні злочину та цивільних позовів потерпілих, суд вважає за можливе такі позови задовольнити, а саме стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_4 відшкодування морального збитку у сумі 5000 грн. та матеріальної шкоди у сумі 25000 грн.; та на користь потерпілої ОСОБА_5 15000 грн. матеріальної шкоди.

Клопотання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому не надходило.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 липня 2021 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 за участю захисника адвоката ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001045 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 липня 2021 року покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 4 (років) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим злочином та вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 травня 2018 року призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з 21 жовтня 2017 року, зарахувавши, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з 21 жовтня 2017 року по 21 листопада 2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 22 листопада 2018 року з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не обирався.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити повністю та стягнути із ОСОБА_8 на її користь відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 (п`ять) тисяч грн 00 коп. та відшкодування матеріальної шкоди у сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити повністю та стягнути із ОСОБА_8 на її користь відшкодування матеріальної шкоди у сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілим вручити копію вироку не пізніше наступного дня після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1