Дата документу 14.04.2021 Справа № 554/6698/20
Провадження № 1-кс/554/4140/2021
Ухвала
іменем України
14.04.2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно,

встановила:

слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що У провадженні СУ ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 від 10.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до слідчого управління ГУНП в Полтавській області надійшла заява заступника голови Полтавської облдержадміністрації ОСОБА_3 , про те, що в період з 01.01.2020 по 01.03.2020 посадовими особами ГУ Держгеокадастр у Полтавській області безпідставно відмовлено 28 громадянам, у тому числі 15 учасникам бойових дій та особам з інвалідністю, у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться поза межами населених пунктів, на підставі невідповідності клопотання зазначених категорій громадян вимогам ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України (через відсутність схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель), серед яких: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , а також: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , яким на підставі рішення від 19.05.2000 13 сесії Жуківської сільської ради Кобеляцького р-ну Полтавської області 23 скликання від 16.03.2000 надано земельні ділянки площею 1 га для ведення особистого підсобного господарства, як працівникам соціальної сфери обслуговування та вновприбувшим членам КСП «Рубін». Про наявність указаного рішення сесії та виділення земельних ділянок 54 особам, а також відсутність вільних земельних ділянок с/г призначення з цільовим використанням для ведення ОСГ Жуківською сільською радою Кобеляцького р-ну Полтавської області повідомлялось ГУ Держгеокадастр у Полтавській області листом від 25.11.2019 №385.

У подальшому при виправленні невідповідностей і зверненні із новими клопотаннями (заявами) до ГУ Держгеокадастр у Полтавській області вказаним особам знову відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у зв`язку із тим, що Головним управлінням надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки іншим громадянам.

26.02.2021 в період часу з 09 год. 00 хв. по 13 год. 15 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку офісних приміщень за адресою АДРЕСА_1 , якими користується ТОВ «Компанія «Терра Макс» виявлено та вилучено:

1) договір № 19/1232 на розробкупроекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 10.12.2019 між ОСОБА_32 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.;

2) протокол погодження договірної ціни на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 10.12.2019 між ОСОБА_33 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.;

3) договір № 19/1233 на розробкупроекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 10.12.2019 між ОСОБА_34 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.;

4) протокол погодження договірної ціни на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 10.12.2019 між ОСОБА_35 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.;

5) акт здачі-приймання робіт від 03.02.2020 між ОСОБА_34 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.;

6) акт здачі-приймання робіт від 03.02.2020 між ОСОБА_33 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.

7) договір № 19/1237 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 10.12.2019 між ОСОБА_36 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.

8) протокол погодження договірної ціни на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 10.12.2019 між ОСОБА_37 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.

9) акт здачі-приймання робіт від 03.02.2020 між ОСОБА_36 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.

10) договір № 19/1238 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 10.12.2019 між ОСОБА_38 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.

11) протокол погодження договірної ціни на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 10.12.2019 між ОСОБА_38 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.;

12) акт здачі-приймання робіт від 03.02.2020 між ОСОБА_38 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.

13) договір № 20/41 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 17.01.2020 між ОСОБА_39 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.

14) протокол погодження договірної ціни на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 17.01.2020 між ОСОБА_39 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.;

15) акт здачі-приймання робіт від 03.02.2020 між ОСОБА_39 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.

16) договір № 19/1242 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 10.12.2019 між ОСОБА_40 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.

17) протокол погодження договірної ціни на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 10.12.2019 між ОСОБА_41 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.;

18) акт здачі-приймання робіт між ОСОБА_42 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.;

19) договір № 19/1241 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 10.12.2019 між ОСОБА_43 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.

20) протокол погодження договірної ціни на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 10.12.2019 між ОСОБА_44 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.;

21) акт здачі-приймання робіт, без зазначення дати, між ОСОБА_45 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк;

22) договір № 20/40 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 17.01.2020 між ОСОБА_46 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.

23) протокол погодження договірної ціни на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 17.01.2020 між ОСОБА_47 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.;

24) акт здачі-приймання робіт від 20.01.2020 між ОСОБА_48 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк;

25) договір № 19/1240 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 10.12.2019 між ОСОБА_49 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.

26) протокол погодження договірної ціни на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 10.12.2019 між ОСОБА_50 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.;

27) акт здачі-приймання робіт від 20.01.2020 між ОСОБА_51 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк;

28) договір № 20/23 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 20.01.2020 між ОСОБА_52 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.

29) протокол погодження договірної ціни на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 20.01.2020 між ОСОБА_53 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк.;

30) акт здачі-приймання робіт від 01.02.2020 між ОСОБА_54 та ТОВ «Компанія «Терра Макс» на 1 арк;

31) системний блок марки «Logic Power», чорного кольору з виявленою інформацією та кабель живлення до нього.

Слідчий посилається на те, що всі вищевказані документи та системний блок, вилучені під час проведення зазначеного обшуку зберігають на собі сліди та інформацію щодо вчинених злочинів, мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані як докази під час судового розгляду.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав у повному обсязі, прохав його задовольнити.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В своєму клопотанні слідчий посилається на те, що є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що вказане майно зберігає на собі сліди та інформацію щодо вчинених злочинів, має значення для досудового розслідування та може бути використане як докази під час судового розгляду.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 7) арешт майна (ст. 131 КПК України).

Частиною п`ятою статті 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

З урахуванням того, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Тобто, діюче кримінально процесуальне законодавство України передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються з числа визначених ст. 84 КПК України.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена, у цьому випадку слідством, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що висунуте ним.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які обумовлюють доречність застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати доцільність арешту майна доведеною поза розумним сумнівом, версія заявника має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії заявника. Наявність таких обставин, яким версія заявника не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії є підставою для розумного сумніву в доведеності доцільності застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

У цьому випадку, слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків з урахуванням того, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та у такому відстоюванні прав останні є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, в ході судового розгляду, з огляду на те, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, установив, що у ракурсі наданих сторонами матеріалів, у справі з дотриманням стандарту «поза розумним сумнівом» не можливо говорити, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, а саме передбачене абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя, ураховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки слідчим не доведено, що всі вищевказані документи та системний блок, вилучені під час проведення зазначеного обшуку, зберігають на собі сліди та інформацію щодо вчинених злочинів, мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані як докази під час судового розгляду.

Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1