Справа № 386/274/21
Провадження № 1-кп/386/81/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про застосування примусових заходів медичного характер

20 травня 2021 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої розглядається клопотання

про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Голованівськ клопотання у кримінальному провадженні № 0000007 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2021 року, про застовування заходів медичного характеру відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троянка Голованівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не депутата, пільг та утриманців не має, не військовозобов`язаного, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України такий, що не має судимості, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 :

у вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:
До суду внесено погоджене прокурором клопотання відносно ОСОБА_4 про застосування примусових заходів медичного характеру.

З клопотання та доданих до нього доказів слідує, що ОСОБА_4 в ніч на 04.01.2021 року знаходився у домоволодінні, в якому він на даний момент мешкає по АДРЕСА_2 , де у нього виник єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з території домоволодіння АДРЕСА_2 .

Для реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через незачинену на навісний замок хвіртку, проник на територію домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , користувачем, якого являється ОСОБА_8 .

Перебуваючи на території вказаного домоволодіння ОСОБА_4 , впевнившись, що ОСОБА_7 та сторонні особи відсутні, скористався даною обстановкою, через не зачинені на навісний замок вхідні двері, проник в приміщення погребу, звідки таємно викрав та обернув на свою користь, 6 банок об`ємом 0,5 л. варення смородини домашнього виготовлення, вартість яких, згідно висновку експерта від 22.02.2021 року № 596/21 складає 55 грн. за 1 банку з варенням та кришкою, на суму 330 грн., 3 банки об`ємом 0,5 л. яблучного варення домашнього виготовлення, вартість яких, згідно висновку експерта від 22.02.2021 року № 596/21 складає 50 грн. за 1 банку з варенням та кришкою, на суму 150 грн., 6 банок об`ємом 0,5 л. малинового варення домашнього виготовлення, вартість яких, згідно висновку експерта від 22.02.2021 року № 596/21 складає 55 грн. за 1 банку з варенням та кришкою, на суму 330 грн.

Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , впевнившись, що на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , відсутні власниця ОСОБА_7 та сторонні особи, через незачинені на навісний замок вхідні двері, проник до приміщення літньої кухні, де діючи з прямим умиолом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скористався даною обстановкою, таємно викрав та обернув на свою користь металевий емальований часник, ємністю 2,5 л., вартість якого, відповідно до висновку експерта від 22.02.2021 року № 596/21 становить 60 грн.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 870 грн.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викраденя чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.

У судовому засіданні особа, що до якої внесено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 надав пояснення з яких вбачається, що він не заперечує свою причетність до подій, які викладенні у клопотанні, щиро кається та зазначає, що у подальшому не буде вчиняти подібних діянь. Не заперечує проти задоволення клопотання внесеного щодо нього.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та вважає, що воно підлягає задоволенню.

Потерпіла проти задоволення клопотання заперечень не має, претензії до ОСОБА_4 відсутні.

Захисник вважає, що клопотання про застосування щодо підзахисного примусових заходів медичного характеру в примусовому порядку підлягає задоволенню, як таке, що ґрунтується на законі та не порушує прав ОСОБА_4 .

Законний представник ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

Винність ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України підтверджується дослідженими під час розгляду клопотання письмовими доказами, зібраними в ході досудового розслідування, а саме протоколами слідчих дій та долученими до матеріалів кримінального провадження документами, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення факту і обставин кримінального провадження, достатніх та взаємоповязаних між собою, доказів кримінального провадження, що відповідає вимогам ст.358 КПК України.

Факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у судовому засіданні доведено повністю та учасниками не оспорюється.

Наведені докази вказують на те, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке має ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №105 від 16.03.2021 року, ОСОБА_4 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії, безперервний перебіг, параноїчний синдром, помірно виражений емоційно вольовий дефект, яке вимагає лікувальних заходів (відповідно до МКХ-10, F-20.00). За своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_4 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ст.19 ч.2 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Як вбачається із змісту ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно- небезпечні діяння.

В силу вимог ч.2 ст.94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Відповідно до ст.503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; або, особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку

У відповідності до вимог ст.ст.511,512 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме. Частиною 2 статті 513 КПК України передбачено, що суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

За приписами, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" № 7 від 03.06.2005 року, Закону України "Про психіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу у застосуванні до неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру. Застосування заходів примусового заходу медичного характеру за рішенням суду може полягати лише в їх застосуванні, при цьому, суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Згідно п. 3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року "Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади" вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

З урахуванням вищевикладеного та думки учасників розгляду, суд дійшов висновку, що суспільно-небезпечне діяння мало місце і вчинене воно ОСОБА_4 в стані неосудності, в момент скоєння правопорушення він страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, яке вимагає лікувальних заходів та потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, встановлена неосудність ОСОБА_4 на момент розгляду даного кримінального провадження і він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем його проживання.

Витрати за проведення експертиз віднести за рахунок держави.

Запобіжний захід в зазначеному кримінальному провадження не обирався.

Долю речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 372, 512, 513, 516 КПК України, ст.19, 92, 93, 94 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000007, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2021 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троянка Голованівського району Кіровоградської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування за місцем проживання в комунальному некомерційне підприємстві «Голованівська центральна районна лікарня» Голованівської районної ради

Речові докази у кримінальному провадженні:

16 скляних банок об`ємом 0,5 л. кожна, капронова кришка та металевий емальований чайник ємністю 2,5 л., які передані 08.02.2021 року під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити їй, як власнику.

Аркуш паперу зі слідами рук, упакований в спеціалізований

поліетиленовий пакет «Україна МВС експертна служба» з № 2868941, які було вилучено 06.02.2021 року під час проведення ОМП за адресою: Кіровоградська область Голованівський район с. Троянка вул. Івана Франка, 15. Дактилокарта на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , упакована в спеціалізований поліетиленовий пакет «Україна МВС експертна служба» з № 2868942, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Голованівського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, та аркуш паперу зі слідами рук, упакований в спеціалізований поліетиленовий пакет «Україна МВС експертна служба» з № 2868943, які було вилучено 06.02.2021 року під час проведення ОМП за адресою: Кіровоградська область Голованівський район с. Троянка вул. Івана Франка, 19. Дактилокарта на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , упакована в спеціалізований поліетиленовий пакет «Україна МВС експертна служба» з № 2868944, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Голованівського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області знищити.

Витрати за проведення експертиз віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд протягом 30 (тридцяти днів), з дня її проголошення.

Копію ухвали після проголошення негайно вручити прокурору та захиснику.

Суддя: ОСОБА_1 .
Згідно з оригіналом.
Ухвала станом на 20.05.2021 не набрала законної сили .
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Помічник судді ОСОБА_9
20.05.2021