Справа № 947/6973/21
Провадження № 1-кс/947/4681/21
У Х В А Л А

Іменем України

13.04.2021 року м. Одеса

Слідча суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову старшої слідчої СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 01.04.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2019 року за №0000494, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.294 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Суть скарги

1.1. 09.04.2021 року потерпілі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулися до слідчої судді зі скаргою, в якій просили:

(І) визнати незаконною та скасувати постанову слідчої СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 01.04.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) 17.09.2019 року за №0000494, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.294 КК України;

(ІІ) матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 17.09.2019 року за №0000494, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.294 КК України, направити до прокуратури Одеської області для організації продовження досудового розслідування.

1.2. Скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова є невмотивованою та незаконною, направленою на надання можливості ОСОБА_6 уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, внаслідок якого настала смерть трьох осіб, а також є знущанням з потерпілих від злочину. Після скасування ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.12.2020 року постанови слідчої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження втретє і до ухвалення четвертої аналогічної постанови, слідчою не було вчинено жодної слідчої (розшукової) чи процесуальної дії, направленої на правильне і повне встановлення обставин кримінального провадження та виконання вимог ухвал слідчих суддів, викладених у ході скасування незаконних рішень про закриття кримінального провадження. Оскаржувана постанова слідчої від 01.04.2021 року є шаблоном попередніх рішень від 28.02.2020 року та 19.10.2020 року, з внесенням від руки нової дати прийнятого рішення, що свідчить не просто про неналежне здійснення досудового розслідування, а повне глузування, ігнорування та прояв неповаги до закону, судової системи та слідчих суддів. На час прийняття рішення про закриття кримінального провадження клопотання потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про проведення процесуальних та слідчих (розшукових) дій від 15.09.20220 року слідчою не розглянуто. Посилання слідчої на ті обставини, що відносно ОСОБА_6 за подіями активної участі у масових заворушеннях 02.05.2014 року у м. Одесі до Малиновського районного суду м. Одеси передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000451 від 08.10.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.294, п.п.5, 7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 7 ч.2 ст.115, ст.348 КК України, який перебуває на розгляді суду і це на думку слідчої свідчить, що ОСОБА_6 притягнуто до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, проте ніхто не може бути двічі покараним або обвинуваченим за правопорушення, за яке він був би не тільки засуджений, але й виправданим є незаконним, оскільки вирок у вказаному кримінальному провадженні не постановлений, а отже за подіями активної участі у масових заворушеннях 02.05.2014 року у м. Одесі ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягнутий. Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що до Малиновського районного суду м. Одеси направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за фактом активної участі у масових заворушеннях, що мали місце 02.05.2014 року, який не охоплює обставин протиправної поведінки останнього, який безпосередньо прийняв активну участь у масових заворушеннях, вчиняючи дії, направлені на застосування насильства, а також своїми діями (поведінкою) слугував прикладом протиправної поведінки, заохоченням до посилення протистоянь, агресивної поведінки та застосування насильства, що створювало загрозу для життя та здоров`я великої кількості осіб, що опинилися на місці масових заворушень та призвело до загибелі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Саме тому, що вказані обставини та наслідки не були охоплені обвинувальним актом, складеним відносно ОСОБА_6 Малиновським районним судом м. Одеси було відмовлено у залученні ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 у якості потерпілих. Щодо необхідності ретельної перевірки вказаних обставин під час розгляду скарг у судових рішеннях неодноразово звертали увагу і слідчі судді, однак старша слідча ОСОБА_5 нехтує необхідністю виконання рішень слідчих суддів, а замість їх виконання дедалі виносить невмотивовані рішення, створюючи умови для уникнення від відповідальності особи за вчинений злочин та ставить під загрозу основні принципи кримінального судочинства, серед яких принцип невідворотності покарання, верховенства права та обов`язковості судових рішень. Посилання слідчої на ч.8 ст.223 КПК України та неможливість проведення слідчих (розшукових) дій після закінчення строків досудового розслідування є недоречним, оскільки відомості щодо кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_12 , до ЄРДР внесені 16.09.2019 року. Злочин, передбачений ч.2 ст.294 КК України, відповідно до ст.12 КК України віднесено до особливо тяжких злочинів, а тому станом на 19.10.2020 року строки досудового розслідування не закінчилися та жодних перепон для вчинення слідчих (розшукових) дій не існує.

ІІ. Процедура

2.1. Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 09.04.2021 року, справа №947/6973/21 передана на розгляд судді ОСОБА_1 (а.с.92).

2.2. Ухвалою слідчої судді від 12.04.2021 року відкрито провадження за скаргою (а.с.93).

2.3. Під час розгляду скарги повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України.

ІІІ. Позиції учасників кримінального провадження

3.1. Учасники кримінального провадження, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилися.

Потерпілі звернулися із заявами, в яких просили задовольнити скаргу, яку просили розглянути у їх відсутність (а.с.98, 99).

Старша слідча у поданій заяві просила відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на доводи, викладені у постанові про закриття кримінального провадження. Додатково зазначила, що діючим законодавством заборонено притягати фізичну та юридичну особу двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення та ніхто не може бути двічі покараним або обвинуваченим за правопорушення, за яке він був би не тільки засуджений, але й виправданий, а тому, 01.04.2021 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000494 від 17.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.294 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.100-103).

3.2. Враховуючи строк розгляду скарги, визначений частиною другою статті 306 КПК України, а також зважаючи на те, що у відповідності до частини третьої статті 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідча суддя дійшла висновку про можливість розгляду скарги у відсутність учасників кримінального провадження.

ІV. Релевантне законодавство

4.1. Конституція України №254к/96-ВР від 28.06.1996 року (далі по тексту КУ)

Стаття 61. Ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

4.2. Кримінальний процесуальний кодекс України (далі по тексту КПК України)

Стаття 1. Кримінальне процесуальне законодавство України

[…] 2. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Стаття 2. Завдання кримінального провадження

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 3. Визначення основних термінів Кодексу

1. Терміни, що їх вжито в цьому Кодексі, якщо немає окремих вказівок, мають таке значення:

[…] 13) обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом;

14) притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Стаття 9. Законність

[…] 2. Слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 38. Орган досудового розслідування

[…] 4. Орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Стаття 91. Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні

1. У кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

2. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Стаття 284. Закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи

1. Кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

[…] 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

[…] 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню.

Стаття 303. Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження

[…] 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Стаття 307. Рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування

[…] 2. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; […]

4) відмову у задоволенні скарги.

4.3. Кримінальний кодекс України (далі по тексту КК України)

Стаття 50. Поняття покарання та його мета

1. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

4.4. Протокол N7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом N11

Стаття 4 Право не бути притягненим до суду або покараним двічі

1. Нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

2. Положення попереднього пункту не перешкоджають відновленню провадження у справі згідно із законом та кримінальною процедурою відповідної держави за наявності нових або нововиявлених фактів чи в разі виявлення суттєвих недоліків у попередньому судовому розгляді, які могли вплинути на результати розгляду справи.

3. Жодних відступів від положень цієї статті не допускається на підставі статті 15 Конвенції.

V. Оцінка та висновки слідчої судді

5.1. Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №0000494, слідча суддя дійшла такого висновку.

5.2. Як вбачається з матеріалів скарги, 02.08.2019 року ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_11 звернулися до прокуратури Одеської області із заявою, в якій просили внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.294 КК України за фактом активної участі ОСОБА_12 у масових заворушеннях, які відбувалися 02.05.2014 року у м. Одесі, у період часу близько 15 год. 20 хв. до 19 год. 00 хв., у районі, що охоплює площу Соборна, перехрестя площі Соборна та вулиці Грецька, перехрестя провулку Віце-адмірала Жукова та вул. Дерибасівської, перехрестя провулку Віце-адмірала Жукова та вул. Грецької, вулиць Грецької та площі Грецької, а також площі Грецької у м. Одесі, внаслідок яких настала загибель потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та розпочати досудове розслідування (а.с.6, 7).

5.3. 16.09.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2019 року відомості, викладені в заяві ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_11 від 02.08.2019 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000494 та розпочате розслідування (а.с.1).

5.4. 04.12.2019 року постановою старшої слідчої СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000494 від 17.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.294 КК України, закрито на підставі п.6 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.82-85).

5.5. 20.12.2019 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси постанова старшої слідчої СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 04.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000494 скасована (а.с.91, 92).

5.6. 30.01.2020 року постановою старшої слідчої СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000494 від 17.09.2019 року відновлено (б/н).

5.7. 28.02.2020 року постановою старшої слідчої СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000494 від 17.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.294 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (б/н).

5.8. 14.09.2020 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси постанова старшої слідчої СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 28.02.2020 року про закриття кримінального провадження №0000494 скасована (б/н).

5.9. 01.10.2020 року постановою старшої слідчої СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000494 від 17.09.2019 року відновлено (б/н).

5.10. 19.10.2020 року постановою старшої слідчої СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000494 від 17.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.294 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (б/н).

5.11. 15.12.2020 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси постанова старшої слідчої СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 19.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000494 скасована (б/н).

5.12. 01.04.2021 року постановою старшої слідчої СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000494 від 17.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.294 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (б/н).

Як вбачається з мотивувальної частини постанови, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 17.09.2019 року за №0000494, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.294 КК України, встановлено, що Малиновським районним судом м. Одеси проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000451 від 08.10.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.294, п.п.5, 7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 7 ч.2 ст.115, ст.348 КК України.

Крім того, слідчим СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00003700 від 02.05.2014 року за фактом масових заворушень із застосуванням зброї, які супроводжувалися насильством над особами, знищенням майна та призвели до загибелі людей, що мали місце 02.05.2014 року в м. Одесі, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, п.п.5, 7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194, ч.2 ст.294, ч.ч.1, 2 ст.296, ч.3 ст.345 КК України.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 на підставі наданих ними заяв, залучені у якості потерпілих, їм вручені пам`ятки про права та обов`язки, передбачені КПК України та останні допитані.

Тобто, діючий КПК України забороняє проводити досудове розслідування щодо осіб, обвинувальний акт відносно яких направлений до суду. Таким чином, орган досудового розслідування, закінчивши досудове розслідування в кримінальному провадженні щодо певних осіб та направивши обвинувальний акт відносно них до суду, має ризик визнання достатності зібраних під час досудового розслідування доказів для доведеності у суді висунутого щодо цих осіб обвинувачення, тим самим створюючи неможливість використання доказів, отриманих в порядку, встановленому зазначеною нормою.

Крім того, у даному випадку має місце non bis in idem (лат.) принцип юридичної відповідальності, який означає, що особа не може бути притягнута до юридичної відповідальності двічі за одне й те саме правопорушення. Діючим законодавством заборонено притягати фізичну та юридичну особу двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення та ніхто не може бути двічі покараним або обвинуваченим за правопорушення.

Далі за текстом постанови слідча посилається на міжнародні акти, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме п.7 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 р., ст.ст.53-57 Конвенції Ради Європи про міжнародне визнання вироків у кримінальних справах 1970 р., ст.4 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ст.20 Міжнародного кримінального суду, ст.50 Хартії Європейського Союзу про основні права 2000 р., п.2 ст.7 Конвенції Співдружності Незалежних Держав «Про права і основні свободи людини» 1995 р.

5.13. При розгляді скарг на рішення про закриття кримінального провадження слідчий суддя має з`ясувати як дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження, процесуального оформлення такого рішення, так і підстав його закриття, зокрема з`ясувати дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження усіх обставин, які підлягають з`ясуванню. Такий висновок відповідає роз`ясненням, наведеним у п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 року за № 9-49/0/4-17.

5.14. Згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Європейський суд з прав людини визначив у своїй практиці, розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

5.15. У п.п.175-177 рішення «Гонгадзе проти України» Європейський суд з прав людини повторив, що обов`язок захищати право на життя за статтею 2 Конвенції визначається у поєднанні з загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, яка зобов`язує «гарантування кожному, хто перебуває під [її] юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування, коли особу вбито в результаті використання сили (див. mutatis mutandis рішення від 19 лютого 1998 року у справі «Kaya v. Turkey", 1998-I, п.105). Головна мета такого розслідування полягає у забезпеченні ефективного виконання національних законів, які захищають право на життя, а у випадках, коли беруть участь представники держави або органи, у забезпеченні їх відповідальності за смерті, в яких вони винні. Форма розслідування, яка досягне такої мети, може бути різною в залежності від обставин. Проте, який би з методів не брався за основу, державні органи влади повинні діяти за своєю власною ініціативою у випадку, коли вже якесь питання звернуло їх увагу. Вони не можуть перекласти це на ініціативу родичів чи чекати подання формальної скарги або взяття кимось на себе відповідальності за проведення слідчої процедури (див. mutatis mutandis рішення у справі «IIhan v. Turkey», заява N22277/93, п.63, ЄСПЛ 2000-VII).

Прогалини у розслідуванні, які підривають його здатність встановити причину смерті або відповідальних осіб, чи то прямих виконавців, чи то тих, хто замовив або організував злочин, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Також у цьому контексті опосередковано існує вимога розумної швидкості (див. рішення від 2 вересня 1998 року у справі «Yasa v. Turkey», 1998-VI, пп. 102-104; рішення у справі «Cakici v. Turkey», заява N23657/94, пп.80, 87, 106, ЄСПЛ 1999-IV). Має бути визнано, що у розслідуванні можуть виникнути складнощі та перепони, які перешкоджають його прогресу за певних обставин. Проте швидка реакція органів державної влади у дослідженні використання смертельної сили або зникненні повинна розумітись як основа у забезпеченні громадської довіри у їх виконанні норм права та у попередженні будь-яких ознак змови або поблажливості до незаконних дій (див. рішення у справі «McKerr v. United Kingdom», заява N 28883/95, пп. 108-115, ЄСПЛ 2001-III; рішення у справі «Avsar v. Turkey», заява N 25657/94, пп. 390-395, ЄСПЛ 2001-VII (витяги).

5.16. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

5.17. Вимога щодо вмотивованості постанови про закриття кримінального провадження також передбачає, що таке рішення повинно містити аналіз слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що були проведені протягом строку досудового розслідування та на яких ґрунтується висновок про відсутність підстав для повідомлення будь-якій особі про підозру.

5.18. Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, 20.06.2018 року прокурором відділу прокуратури Одеської області затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000451 від 08.10.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.294, п.п.5, 7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 7 ч.2 ст.115, ст.348 КК України. Потерпілими у вказаному кримінальному провадженні зазначені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с.68-85).

5.19. Згідно з доводами слідчої обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000451 від 08.10.2014 року знаходиться на розгляді Малиновського районного суду м. Одеси.

5.20. Надаючи оцінку доводам слідчої, викладеним в оскаржуваній постанові, про те, що діючий КПК України забороняє проводити досудове розслідування щодо осіб, обвинувальний акт відносно яких направлений до суду, слідча суддя виходить з такого.

5.21. Принцип «non bis in idem» вступає в дію, коли розпочато нове переслідування, а попереднє рішення про виправдання чи засудження вже набрало законноі? сили. При цьому перше рішення повинно бути «остаточним» по своі?и? суті, а далі вже слід з`ясувати, чи було воно «кримінальним» у значенні ст.4 (1) Протоколу No7, витлумачене в світлі загальних принципів розуміння понять «кримінальне обвинувачення» у ст.6 і «покарання» у ст.7 ЄКПЛ. Значущими факторами у цьому випадку є: правова класифікація злочину в національному законодавстві, характер правопорушення, національна правова характеристика заходу, и?ого мета, природа і ступінь суворості, чи застосовувався захід після засудження у межах кримінальноі? справи, які процедури були проведені для и?ого прии?няття і виконання. Важливим є и? те, що положення ст. 4 Протоколу No 7 стосуються лише рішень судів однієі? і тієі? самоі? держави.

5.22. Відтак, доводи старшої слідчої про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000451 від 08.10.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.294, п.п.5, 7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 7 ч.2 ст.115, ст.348 КК України, перебуває на розгляді суду, а тому у даному випадку діє принцип «non bis in idem» є безпідставними.

5.23. Приймаючи таке рішення, слідча суддя також враховує, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_12 не засуджений остаточним судовим рішенням, а обвинувачується у вчиненні інших кримінальних дій, та відповідно, потерпілими у вказаному кримінальному проваджені є зовсім інші особи.

5.24. На окрему увагу заслуговує той факт, що слідча, закриваючи кримінальне провадження №0000494 від 17.09.2019 року з посиланням на ст.61 Конституції України та принцип «non bis in idem», послалася на п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто на відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

5.25. На думку слідчої судді, факти цієї справи (закриття кримінального провадження за одних і тих самих підстав вчетверте, без проведення жодних слідчих (розшукових) дій) демонструють, що під час досудового розслідування орган досудового розслідування здебільшого зайнятий доведенням того, що особа, на яку вказують потерпілі як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, вже піддана суду, а не у встановленні істини щодо обставин загибелі родичів потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

5.26. В теперішній час, слідчий фактично імітує розслідування кримінального провадження, не здійснюючи жодних слідчих та розшукових дій (заходів), направлених на реальне розкриття кримінального правопорушення.
5.27. Встановлені обставини дають право слідчій судді для висновку про те, що слідчою не виконано завдання кримінального провадження, в тому числі захист потерпілого від кримінального правопорушення. Окрім того, така бездіяльність формує у суспільства враження не тільки відсутності швидкого, повного та неупередженого розслідування, але й створюють думку про слабкість державної організації всього правоохоронного апарату і як наслідок нездатність реагувати на порушення суспільних відносин.
5.28. Слідча суддя вважає, що загалом правосуддя можливо вважати таким, що відповідає вимогам справедливості, якщо розслідування, розгляд і вирішення кримінального провадження здійснюється упродовж розумного строку, незалежно від стадії такого провадження. Ігнорування такого принципу тягне невиправдане і позбавлене сенсу використання часових, фінансових і кадрових ресурсів держави для розгляду (розслідування) такого провадження.
5.29. Наведене дає підстави для висновку, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято без проведення повного, неупередженого та ефективного досудового розслідування, за формальними ознаками, що суперечить засадам кримінального провадження.

5.30. Враховуючи викладене, слідча суддя дійшла висновку про те, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та такою, що підлягає скасуванню.

5.31. Разом з тим, вимоги скарги про визнання незаконною постанови про закриття кримінального провадження та направлення матеріалів кримінального провадження до прокуратури Одеської області для організації продовження досудового розслідування задоволенню не підлягають, оскільки прийняття слідчою суддею зазначеного рішення за наслідком розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність під час досудового розслідування відповідно до ч.2 ст.307 КПК України не передбачено.

5.32. За таких обставин, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 38, 91, 10, 214, 284, 303-307, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Скаргу потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову старшої слідчої СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 01.04.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2019 року за №0000494, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.294 КК України, - задовольнити частково.

2. Постанову старшої слідчої СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 01.04.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2019 року за №0000494, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.294 КК України, - скасувати.

3. В решті вимог скарги, - відмовити.

4. Копії постанови надіслати для відома учасникам кримінального провадження.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1