Справа № 761/495/21
Провадження № 1-кс/761/1201/2021
У Х В А Л А
Іменем України
02 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.08.2018 року, по справі № 761/31284/8, в межах кримінального провадження № 0000160 від 05.07.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

В своєму клопотанні заявник зазначає, що в провадженні СУ ФР ОВПП ДФС перебуває кримінальне провадження № 0000160 від 05.07.2016 року.

В межах вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/31284/18 від 20.08.2018, був накладений арешт на майно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000160 від 05.07.2016, а саме:

- 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 земельної ділянки кадастровий номер :33:015:2011, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник вважає, що на даний час відпала необхідність в існуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищевказаного майна, враховуючи, що ОСОБА_4 , який є власником майна втратив процесуальний статус підозрюваного в межах кримінального провадження № 0000160 від 05.07.2016 року.

Заявник та слідчий судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Ухвали слідчого судді про надання матеріалів кримінального провадження для огляду в судовому засіданні не виконані.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доводи заявника, викладені в клопотанні, стосовно того, що арешт накладено необгрунтовано, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.08.2018 року, по справі № 761/31284/8, в межах кримінального провадження № 0000160 від 05.07.2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1