Провадження 1-р/991/50/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
28 липня 2021 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:

детектива ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву детектива НАБУ про роз`яснення вироку від 28.08.2020 р. щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2016 року за № 0000035, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Засінци Єльського району Гомельської області, Республіка Білорусь, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у с. Зоряне Вінковецького району Хмельницької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
1. Історія провадження
Вироком Вищого антикорупційного суду від 28.08.2020 р.:

1) ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368 КК, ч. 2 ст. 369-2 КК, та призначено покарання: за ч. 1 ст. 368 КК - 3 роки позбавлення волі з позбавленням ОСОБА_6 права обіймати посади, зазначені у п. 1, підпунктах «а», «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», окрім виборних посад, строком на 3 роки; за ч. 2 ст. 369-2 КК - 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням його права обіймати посади, зазначені у п. 1, підпунктах «а», «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», окрім виборних посад, строком на 3 роки;

2) ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК, ч. 2 ст. 369-2 КК, та призначено покарання: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК - 2 роки позбавлення волі з позбавленням його права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських або організаційно-розпорядчих повноважень на підприємствах, організаціях, установах державної та комунальної власності, строком на 2 роки; за ч. 2 ст. 369-2 КК - 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням його права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських або організаційно-розпорядчих повноважень на підприємствах, організаціях, установах державної та комунальної власності, строком на 2 роки;

3) вирішено питання щодо речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, до обвинувачених застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17.03.2021 р. частково задоволено клопотання ОСОБА_6 , скасовано вирок Вищого антикорупційного суду від 28.08.2020 р. у частині визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК, звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК, а кримінальне провадження № 0000035 від 09.02.2016 р. у частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК, - закрито.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17.03.2021 р. також задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , скасовано вирок Вищого антикорупційного суду від 28.08.2020 р. у частині визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК, звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК, а кримінальне провадження № 0000035 від 09.02.2016 р. у частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК, - закрито.

Вироком Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29.04.2021 р. вирок Вищого антикорупційного суду від 28.08.2020 р. скасовано в частині: (1) визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК, та призначення йому покарання за цей злочин; (2) визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК та призначення йому покарання за цей злочин.

У цій частині постановлено новий вирок, яким:

(1) ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК та призначено йому покарання в виді 6 років позбавлення волі з позбавленням ОСОБА_6 права обіймати посади, зазначені у п. 1, підпунктах «а», «в» п. 2 ч. 1 т. 3 Закону України «Про запобігання корупції», окрім виборних посад, строком на 3 роки та конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати з моменту затримання з метою виконання вироку після набрання вироком законної сили та зарахувати у цей строк строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 10.03.2016 р. по 11.03.2016 р. та з 06.03.2021 р. по 29.04.2021 р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

(2) ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК, та призначено йому покарання в виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з моменту затримання з метою виконання вироку після набрання вироком законної сили та зарахувати у цей строк строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 10.03.2016 р. по 11.03.2016 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Отже, в частині вирішення питань про долю речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна вирок Вищого антикорупційного суду від 28.08.2020 р. набув законної сили.

2. Зміст заяви та позиції учасників кримінального провадження
До Вищого антикорупційного суду надійшла заява від 19.05.2021 р. № 9091/21-Вх від детектива НАБУ про роз`яснення вироку у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2016 р. за № 0000035, щодо ОСОБА_6 , засудженого за ч. 3 ст. 368 КК та ОСОБА_8 , засудженого за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК.
У заяві детектив зазначає, що детективами НАБУ розпочато виконання вироку суду від 28.08.2020 р. щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (справа № 758/11219/16-к, провадження № 1-кп/910/59/19) у частині речових доказів, однак, викладення підпункту «г» пункту 5 «Речові докази» в редакції: «40 грошових купюр номіналом по 100 доларів та 300 грошових купюр номіналом по 500 гривень, що належать Службі безпеки України», не дозволяє зрозуміти, яку ж саме дію слід учинити щодо зазначених речових доказів, а тому просить суд роз`яснити вказане питання для можливості виконання цього вироку.

Засуджений ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився. Зважаючи на те, що засуджений ОСОБА_8 неодноразово повідомлявся за відомими адресами про час та місце судового розгляду, але повістки повертались без вручення, ураховуючи те, що вирок Вищого антикорупційного суду від 28.08.2020 р. та вирок Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29.04.2021 р., якими ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі, набрали законної сили, а місце знаходження засудженого ОСОБА_8 суду наразі невідоме, відповідно, з метою додержання прав інших учасників, суд уважає за можливе розглянути відповідну заяву в наявному складі учасників.
Прокурор у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд питання щодо роз`яснення вироку суду без його участі.
Детектив заяву підтримав, просив її задовольнити, наголошував, що роз`яснення вироку в цій частині сприятиме його подальшому виконанню у частині повернення речових доказів за належністю.

Захисник ОСОБА_9 у вирішенні цього питання послався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_7 повідомив, що за узгодженою позицією сторони захисту засудженого ОСОБА_6 , це не є гроші, а є імітаційні засоби, та просив суд залишити їх в матеріалах справи до закінчення касаційного розгляду справи.

Засуджений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

3. Мотиви та оцінка суду
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Роз`яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності, а тому судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання.

Судом установлено, що 28.08.2020 р. у цьому кримінальному проваджені було ухвалено вирок, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 368 КК, ч. 2 ст. 369-2 КК ОСОБА_8 засуджено за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 368 КК, ч. 2 ст. 369-2 КК. У резолютивній частині вказаного вироку, у п. 5 судом було здійснено описку та помилково вказано додатково підпункт «г» замість «-», чим було створено зайвий підпункт.

Суд зазначає, що в п. 5 резолютивної частини вироку суду від 28.08.2020 р. передбачено вирішення долі речових доказів, а саме, вказано: «5. Речові докази». У подальшому підпунктом «а» п. 5 передбачено розпорядження суду щодо залишення в матеріалах кримінального провадження речових доказів у вигляді документів; підпунктом «б» цього ж пункту передбачено розпорядження щодо знищення речових доказів, що не мають ніякої цінності; підпунктом «в» передбачено розпорядження щодо повернення власникам речових доказів. Водночас, підпункт «г» п. 5 резолютивної частини вироку: «40 грошових купюр номіналом по 100 доларів та 300 грошових купюр номіналом по 500 гривень, що належать Службі безпеки України» текстуально не містить жодного розпорядження суду. Разом із тим, у п. 15.2 мотивувальної частини вироку містяться мотиви і висновок суду щодо зазначених речових доказів та передбачено: «Відповідно до положень ст. 100 КПК, перелічені у згаданих ухвалі та постановах документи підлягають залишенню в матеріалах судової справи, а грошові кошти (40 грошових купюр номіналом по 100 доларів та 300 грошових купюр номіналом по 500 гривень), записники, ноутбук і мобільні телефони - поверненню власникам».

Із наведеного випливає, що судом однозначно вирішено питання речових доказів, текст підпункту «г» п. 5 резолютивної частини вироку, вочевидь, стосується розпорядження, наданого судом в першому абзаці підпункту «в» п. 5 резолютивної частини: «в) повернути власникам:».

Таким чином, суд доходить до висновку про те, що заява детектива НАБУ про роз`яснення вироку підлягає задоволенню, оскільки викладення п. 5 резолютивної частини вказаного вироку спричинює об`єктивні труднощі у його виконанні у частині повернення речових доказів. А тому, суд роз`яснює, що викладення фрази: «40 грошових купюр номіналом по 100 доларів та 300 грошових купюр номіналом по 500 гривень, що належать Службі безпеки України», належить сприймати у відношенні до підпункту «в» зазначеного п. 5, тобто, вона стосується повернення речових доказів зазначеному власнику Службі безпеки України.

Також із цього питання судом призначено розгляд питання про виправлення описки у зазначеному вироку суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 371, 372, 380 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
1. Заяву детектива НАБУ про роз`яснення вироку від 28.08.2020 р. щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2016 року за № 0000035, у порядку ст. 380 КПК задовольнити.
2. Роз`яснити, що текст підпункту «г» пункту 5 резолютивної частини вироку «г» 40 грошових купюр номіналом по 100 доларів та 300 грошових купюр номіналом по 500 гривень, що належать Службі безпеки України» слід розуміти так, що згадані грошові купюри слід повернути Службі безпеки України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вищий антикорупційний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3