Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/383/19
Провадження № 1-кп/644/95/21

УХВАЛА
іменем України

12 травня 2021 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю: секретаря- ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника- ОСОБА_4 , обвинуваченого- ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження № 0002510 від 30.11.2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,
в с т а н о в и в:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 .

Згідно обвинувального акту 28.11.2018 року приблизно о 21-00 годині, ОСОБА_5 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з мотивів особистої неприязні до своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає спільно з ним та будучи особою похилого віку, де на ґрунті раптово виниклого особистого конфлікту з потерпілою, переслідуючи єдиний умисел, направлений на спричинення побоїв та покарання останньої, за те, що вона зайшла до кімнати, в яку заходити він заборонив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді завдання фізичного болю та страждань, ОСОБА_5 штовхнув потерпілу у спину, від чого остання впала на груди та вдарилася лівим ліктем об стіну. Після чого почав наносити їй удари ногами і руками по голові, обличчю, тулубу, завдаючи таким чином фізичний біль ОСОБА_6 . Далі ОСОБА_6 підвелася та зайшла до своєї кімнати, де до неї знову підійшов ОСОБА_5 та наніс один удар кулаком своєї руки в область потилиці потерпілій, чим причинив фізичну біль. Через деякий час, потерпіла знову вийшла з кімнати і намагалася зайти до іншої кімнати вищевказаної квартири, проте ОСОБА_5 зустрів її при вході та почав замахуватися на неї та знаходячись навпроти потерпілої подряпав пальцями своєї лівої руки її праву щоку. Після чого, почав кидати у потерпілу дерев`яні косяки та предмети, які потрапляли у її тіло та взявши дерев`яний косяк наніс удари потерпілій по голові, чим завдавав їй фізичного болю та страждань, в результаті чого, згідно висновку судово-медичної експертизи № 09/1898-с/2018 від 20.12.2018 року, у потерпілої мається: забій м`яких тканин області лівого плечового суглобу, лівого плеча, забій грудної клітини, котрі не можуть бути прийняті до уваги при визначенні ступеня тяжкості.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.
ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та просив його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання сторони захисту не заперечував.

Потерпіла ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 .

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України та ст. 106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284, 288 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.
На підставі ст. 12 КК України інкриміноване правопорушення відноситься до проступків, враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 126 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто, згідно обвинувального акту кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КК України вчинено у 2018 році.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився 2-х річний строк давності, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).
У постанові від 12.11.2019 року по справі № 566/554/16-к Верховний Суд зробив висновок, що визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та здійснюється незалежно від визнання обвинуваченим своєї вини у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.03.2020 року у справі № 730/67/16-к.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така згода викладена ним в судовому засіданні.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, оскільки від часу події кримінального правопорушення, перебіг давності якого не зупинявся та не переривався, до заявленого обвинуваченим клопотання минуло понад два роки, суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Під час досудового слідства та судового розгляду запобіжний захід до ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст. ст. 128, 284, 288, 369-372, 477 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження № 0002510 від 30.11.2018 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 126 КК України - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1