Справа № 297/367/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , перевіривши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Берегове матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 06 лютого 2021 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свобода Берегівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

24 лютого 2021 року до Берегівського районного суду Закарпатської області з Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області надійшов для розгляду обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 06 лютого 2021 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Ухвалою судді Берегівського районного суду від 01 березня 2021 року призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні головуючим було поставлено на обговорення питання щодо повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з невідповідністю такого вимогам КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 вважала призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта, оскільки такий відповідає вимогам ст. 291 КПК України, під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України. Вважала, що повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з невідповідністю такого вимогам КПК України, є безпідставним.
Потерпіла ОСОБА_5 підтримала думку прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_4 залишив вирішення питанння про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з невідповідністю такого вимогам КПК України, на розсуд суду.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження з приводу повернення обвинувального акта прокурору, перевіривши матеріали такого, суд вважає обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 повернути прокурору, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого в його вчиненні, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь його тяжкості.
Правова кваліфікація дій особи повинна містити в собі посилання на окрему статтю (частину статті) кримінального закону і точне формулювання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, його кваліфікуючих ознак.
Правильне відображення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, виражених у формулюванні обвинувачення, але і для реалізації прав обвинуваченого (на захист), потерпілого (знати сутність обвинувачення) та для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення під час судового розгляду кримінального провадження.
У разі ухвалення вироку на суд, згідно зі ст. 374 КПК України, покладається формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, або пред`явленого особі і визнаного недоведеним, зазначення мотивів прийнятих рішень, доказів на підтвердження встановлених судом обставин, мотиви неврахування окремих доказів тощо.
Без дослідження судом фактичних обставин кримінального правопорушення виконання цього припису є неможливим.
Разом з тим, суд вважає, що приписам п. 5 ч. ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає, виходячи з наступного.
Так, згідно фактичних обставин встановлених під час досудового розслідування, ОСОБА_4 з 27.11.2020 по 05.02.21, будучи 21.12.2020 та 04.02.2021 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, протягом тривалого часу, систематично, вчиняв домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , яке виразилося в психологічному насильстві, чим завдав їй психологічні страждання, завдаючи шкоди її психічному здоров`ю, що призвело до емоційної залежності потерпілої, погіршення якості її життя, та періодично виникаючих емоційних переживань негативного спектру.

Такими діями ОСОБА_4 викликав у своєї дружини побоювання за свою безпеку та життя, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю, що виразилося у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій.

На ствердження такого зазначено, що 27 листопада 2020 року, близько 13 год. 30 хв., 29 01.2021 о 19:00 годині, 05.02.2021 року близько 12:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, в будинку АДРЕСА_1 , систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї дружини, заподіявши їй психологічні страждання.

При цьому, вказуючи про вчинення ОСОБА_6 протиправних дій 05.02.2021 року не зазначено про притягнення його до відповідальності за такі його дії.

Крім того, зазначаючи про вчинення домашнього насильства з 27.11.2020 року по 05.02.2021 року, тобто вчинення протиправних дій відносно своєї дружини постійно, вказано тільки два випадки притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, при цьому не зазначено, кваліфікуючі ознаки таких адміністративних правопорушень та не конкретизовано за які саме протиправні дії ОСОБА_4 притягався до адміністративної відповідальності, зокрема вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Крім гого, зазначаючи про психологічне насильство відносно дружини, як однієї з форм домашнього насильства, слідча обмежилась лише копіюванням змісту деяких положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 7 грудня 2017 року.
За таких обставин вважаю, що фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені не повно.

Разом з тим, формулюючи обвинувачення, орган досудового розслідування, обмежився копіюванням змісту фактичних обставин кримінального правопорушення. При цьому, жодного посилання на ствердження протиправної поведінки ОСОБА_4 не зазначено.

Так, формулювання обвинувачення текстуально співпадає з встановленими фактичним обставинами кримінального правопорушення, що дає підстави вважати, що слідчий і прокурор не виклали або не встановили всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, доказування яких, відповідно до ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України, є їх обов`язком, що у такий спосіб істотно обмежує процесуальні права учасників судового розгляду, унеможливлює правильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а в решті - виконання завдань кримінального провадження.
Відсутність в обвинувальному акті чіткого викладу всіх фактичних обставин кримінальних правопорушень, які мають значення для кримінального провадження, як їх вважають установленими слідчий і прокурор, позбавляє суд та інших учасників кримінального провадження можливості правильно зрозуміти ці обставини, зіставити їх з формулюванням обвинувачення, з`ясувати для себе чи відповідає зміст і форма кримінального провадження засаді забезпечення доведеності вини.
Крім того, відповіднодо п. 1 ч. 4 ст. ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування
Реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування (стаття 109 КПК України).
Так, в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 109 КПК України, в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено час проведення під час досудового розслідування таких процесуальних дій як роз`яснення права на захист, повідомлення потерпілій ОСОБА_5 про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів, надання доступу до матеріалів кримінального провадження потерпілій ОСОБА_5 , повідомлення підозрюваному ОСОБА_4 про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів, а також надання доступу до матеріалів кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_4 ..
Разом з тим, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних щодо внесення 06 лютого 2021 року відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право в тому числі і повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 06 лютого 2021 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України не відповідає вимогам КПК України, суд вважає, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, такий повернути прокурору для усунення вищезазначених недоліків.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд,-

ухвалив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 06 лютого 2021 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України повернути прокурору Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для усунення виявлених недоліків протягом 10 днів після набрання ухвалою суду законної сили.
Ухвала протягом 7 діб з дня її проголошення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду .

Суддя ОСОБА_7