Провадження №1-кс/522/7537/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2021 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в порядку ст. 303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:
Захисник адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із скаргою на бездіяльність слідчого СВ відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в порядку ст. 303 КПК України, яка полягає у неналежному розгляді його клопотання від 11.05.2021 року про проведення слідчих та процесуальних дій в рамках досудового розслідування кримінального провадження за №0005703, а саме щодо зняття з розшуку транспортного засобу, за результатом розгляду якого слідчим прийнято постанову від 13 травня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, скаржник посилається на наступне.

17 травня 2021 року слідчому судді Приморського районного суду було подано скаргу на бездіяльність слідчого, що полягала у не розгляді клопотання від 11 травня 2021 року.

21 травня 2021 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси, по справі №522/8480/21, було винесено ухвалу, якою зобов`язано відповідальних осіб відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, розглянути в порядку ст. 220 КПК України клопотання представника ОСОБА_4 ,- адвоката ОСОБА_3 від 11.05.2021р. та повідомити заявника про наслідки розгляду клопотання.

26 липня 2021 року листом №60.2-224/аз від 22 липня 2021 року адвокату було повідомлено про наявність постанови від 13.05.2021 року про відмову в задоволенні клопотання про припинення та знання з розшуку транспортного засобу в рамках кримінального провадження №0005703.

Зазначає, що в постанові про відмову в задоволенні клопотання про припинення та знання з розшуку транспортного засобу в рамках кримінального провадження №0005703, взагалі не вказані підстави та мотиви відмови в задоволенні клопотання.

В скарзі зазначено, що постанова є незаконною, так як не відповідає вимогам ст. 110 КПК України та завданню кримінального провадження, передбаченого ст.2 цього Кодексу, зокрема щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, а тому підлягає скасуванню.

Представник скаржника зауважує, що жодного поштового повідомлення з відповіддю за вих.№ 60.2-В-2167 від 13.05.2021 року на його адресу не надходило та не було вручено. Постанову від 13.05.2021 року про відмову в задоволенні клопотання про припинення та знаття з розшуку транспортного засобу в рамках кримінального провадження №0005703 він отримав лише 26 липня 2021 року, а тому строки подання скарги на рішення слідчого, передбачені ст. 304 КПК ним не порушено.
У скарзі адвокат просить скасувати рішення слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, яке оформлене постановою від 13 травня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання. Зобов`язати слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0005703, припинити розшук транспортного засобу марки Infiniti FX 35, чорного кольору, 2003 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та зняти вказаний автомобіль з розшуку в ІП «Гарпун».
В судове засідання представник скаржника не з`явився, згідно заяви вимоги викладені в скарзі підтримав в повному обсязі та просить здійснити розгляд без його участі.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином. Не надали слідчому судді матеріали кримінального провадження, а також заперечення в обґрунтування поданої скарги.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Розглянувши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні, враховуючи зміст клопотання та надані до нього матеріали встановлено, що
За заявою ОСОБА_5 від 20.10.2019 р. було внесено відомості до ЄРДР за №0005703, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України. Так, ОСОБА_5 повідомив, що з лютого 2018 року по вересень 2019 року, за адресою: м. Одеса, вул Середньофонтанська 1, на автомобільній стоянці ТОВ «Агроторг» незаконно заволоділи автомобілем марки Infiniti FX 35, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 .
З матеріалів клопотання, слідує, що станом на теперішній час ОСОБА_4 є власником автомобіля марки Infiniti FX 35, чорного кольору, 2003 року випуску д.н.з НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 02.03.2019 року. Вказаний автомобіль ОСОБА_4 28.02.2019 року, який вона придбала у ОСОБА_6 у ТСЦ №5141 на підставі договору №541/2019/1335636 ( НОМЕР_5 ), який у свою чергу 06.12.2018 року придбав автомобіль на підставі договору №7594/18/01152 від 06.12.2018 року у ФОП ОСОБА_7 , який здійснював торгівлю транспортним засобом, на підставі договору комісії №1152 від 06.12.2018 року, укладеного з ОСОБА_5 .
В рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню автомобіль ОСОБА_4 Infiniti FX 35, д.н.з НОМЕР_1 було оголошено у розшук, шляхом внесення до інтегрованої інформаційної системи МВС України відповідних відомостей, у зв`язку із заявою про незаконне заволодіння авто.
На час придбання заявником даного автомобіля відомостей про арешт та розшук не було, інших доказів спростовуючих це твердженням у судовому засіданні не добуто.
Не зважаючи на фактичне перебування вказаного транспортного засобу у володінні і користуванні ОСОБА_4 , автомобіль значиться у розшуку за ІП «Гарпун».
11 травня 2021 року адвокатом, в інтересах ОСОБА_4 , було подано слідчому СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області клопотання про припинення та зняття з розшуку транспортного засобу по кримінальному провадженню №0005703.
17 травня 2021 року слідчому судді Приморського районного суду було подано скаргу на бездіяльність слідчого, що полягала у не розгляді клопотання від 11 травня 2021 року про
21 травня 2021 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси, по справі №522/8480/21, було винесено ухвалу, якою зобов`язано відповідальних осіб відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, розглянути в порядку ст. 220 КПК України клопотання представника ОСОБА_4 ,- адвоката ОСОБА_3 від 11.05.2021 року та повідомити заявника про наслідки розгляду клопотання.
13.05.2021 року слідчим розглянуто клопотання ОСОБА_4 ,- адвоката ОСОБА_3 від 11.05.2021 року та прийнято постанову про відмову в задоволенні клопотання про припинення та знання з розшуку транспортного засобу в рамках кримінального провадження №0005703.
В постанові про відмову в задоволенні клопотання про припинення та знання з розшуку транспортного засобу в рамках кримінального провадження №0005703, взагалі не вказані підстави та мотиви відмови в задоволенні клопотання. Викладений тільки зміст ст. 55 КПК України про визначення потерпілого у кримінальному провадженні.
Слідчим, у постанові не зазначено про наявність чи відсутність законних підстав зняти вказаний транспортний засіб з бази розшуку. Не зазначено, про те, чи наявна для прийняття у подальшому законного процесуального рішення по даному провадженню необхідність в проведенні огляду даного транспортного засобу, його вузлів та агрегатів слідчим, а також чи необхідно проведення допиту нового власника з приводу придбання вказаного автомобіля, проведення судових експертиз відносно автомобіля ,якщо в ході огляду його виникнуть питання ,які потрібно дослідити експертним шляхом.
Крім того, у судовому засіданні не спростовано, твердження про те, що слідчому, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженні, достеменно відомо про місцезнаходження та про законне володіння вказаним автомобілем з боку ОСОБА_4 , так як від її імені, представниками заявлялися відповідні клопотання, проте її навіть на допит жодного разу не викликали незважаючи на те, що кримінальне провадження №0005703 зареєстровано 20.10.2019 року, проте до цих пір тривають слідчі дії, результатів яких не має і не встановлено особу яка здійснила злочин.
Правова природа розшуку, що застосовується до транспортних засобів, полягає в тому, що місцезнаходження володільця та місце перебування транспортного засобу не відомі.
Згідно вимог ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При цьому, власник транспортного засобу марки Infiniti FX 35, чорного кольору, 2003 року випуску д.н.з НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 наразі слідству відомий та вбачається, що вона сама зацікавлена в скорішому завершені досудового розслідування.
Отже, уповноважена особа СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, не вилучивши відомості про розшук вказаного автомобіля, належного ОСОБА_4 , фактично унеможливлюєте повноцінне користування транспортним засобом, що порушує право володіння користування та право власності, при використанні вказаного автомобіля.
Таким чином, знаходження транспортного засобу в розшуку порушує права ОСОБА_4 , як добросовісного власника транспортного засобу, так як вона немає жодного відношення до кримінального провадження, тобто є безпідставним та протиправним.
Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий визнає це за необхідне.
Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України розшук майна є обов`язком слідчого для можливого накладення на нього арешту в кримінальному провадженні.
Згідно абзацу 2 ч. 10 ст. 170 КГІК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісної о набувача.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 266/1617/19 викладено висновок про те, що хоча розшук автомобіля і внесення відповідної інформації до спеціальної інформаційно-пошукової системи органу поліції КПК прямо не визначені як слідчі (розшукові) дії чи засоби забезпечення кримінального провадження, однак підставами застосування цих заходів є насамперед відомості про те, що транспортний засіб може бути предметом, знаряддям чи засобом кримінального правопорушення. Зазначені відомості підлягають перевірці шляхом встановлення місця перебування й огляду автомобіля, дослідження його ідентифікаційних ознак, співставлення останніх із наявною у правоохоронних органів інформацію, з`ясування наявності чи відсутності слідів кримінального правопорушення або інших даних, що можуть свідчити про причетність транспортного засобу до кримінально караних діянь.
Наведені заходи спрямовані на захист прав і законних інтересів потерпілих від кримінальних правопорушень та інших осіб, забезпечення оперативності й ефективності досудового розслідування, повного, всебічного й неупередженого з`ясування обставин злочинів і притягнення кожного з винних до кримінальної відповідальності в міру його вини та виконання інших завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України.
У разі підтвердження інформації про зв`язок автомобіля зі злочинними діями можуть виникнути встановлені кримінальним процесуальним законом підстави для його тимчасового вилучення, арешту і визнання речовим доказом з метою використання у кримінальній справі як засобу доказування, а в разі протиправного заволодіння транспортним засобом - також подальшого повернення законному володільцю. Визнання матеріального об`єкта речовим доказом є процесуальним рішенням, а тимчасове вилучення й арешт майна - заходами забезпечення кримінального провадження, що застосовуються на підставах і в порядку, визначених КПК (ст. 98,110,167,168,170-173).Слідчий, прокурор згідно з ч. 2 ст. 170 цього Кодексу зобов`язані вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт. Вжиття таких заходів як втілення засади публічності кримінального провадження є одним із способів виконання правоохоронними органами своїх установлених ст. 25, ч. 4 ст. 38 КПК України обов`язків забезпечити ефективність досудового розслідування для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Таким чином, розшук автомобіля для перевірки його можливої причетності до кримінального правопорушення здійснюється правоохоронними органами в межах правовідносин і породжує юридичні наслідки, що належать до сфери регулювання кримінального процесуального закону.
За одержаними правоохоронними органами відомостями даним автомобілем, що раніше належав ОСОБА_5 , незаконно заволоділи інші особи, тобто до придбання його ОСОБА_4 . Таким чином, транспортний засіб може бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Дані про визнання вказаного автомобіля речовим доказом та накладення на нього арешту відсутні . За період з 20 жовтня 2019 р. слідчим автомобіль не оглянуто, що не спростовано жодним доказом. Доказів перешкоджання слідчому з боку заявника та ненадання заявником доступу слідчому до транспортного засобу не надано. На час розгляду клопотання не встановлено фактів, які б вказували на перешкоди для проведення огляду та ідентифікації автомобіля, та як наслідок перешкоди для припинення розшуку автомобіля і виключенню відповідної інформації з Інтегрованої інформаційно-пошукової системи.
Відповідно до п.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 266/1617/19 викладено висновок про те, що розшук транспортного засобу і внесення відповідних відомостей до Інтегрованої інформаційно-пошукової системи передбачає комплекс заходів, спрямованих на встановлення місця знаходження об`єкта, в тому числі можливість зупинки працівниками поліції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" автомобіля, що відповідає ознакам розшукуваного, для його перевірки й ідентифікації.
Слідчий суддя зазначає , що отримати доступ до належного ОСОБА_4 транспортного засобу й оглянути його органу досудового розслідування необхідно для з`ясування, чи є даний об`єкт предметом кримінального правопорушення - тим автомобілем, яким відповідно до заяви про злочин незаконно заволоділи.
Але працівники поліції протягом тривалого часу, не були позбавленні можливості встановити ці обставини, що мають істотне значення для кримінального провадження та належать до предмету доказування, і виконати вимоги статей 25, 38, 170 КПК України в інший спосіб, а саме провести огляд місця транспортного засобу, визнати автомобіль речовим доказом, звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на спірний автомобіль .
Відповідно п. 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 266/1617/19 викладено висновок про те, що водночас виявлення й ідентифікація транспортного засобу за будь-яких обставин є підставами для припинення його розшуку. Відповідне рішення оформлюється постановою слідчого в порядку, передбаченому ст. 110 КПК України. Копію такої постанови слідчий згідно з вимогами п. 4 розд. 4 Інструкції з формування та ведення інформаційної підсистеми "Гарпун" інформаційно- телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 червня 2018 року N 497 (далі - Інструкція), зобов`язаний упродовж доби направити до органу поліції, відповідального за формування й ведення зазначеної підсистеми. Як передбачено п. 5 цього ж розділу Інструкції, після отримання копії постанови відповідальна службова особа органу поліції повинна невідкладно внести до інформаційної підсистеми "Гарпун" відомості про зняття автомобіля з розшуку.
Відповідно до п. 33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 266/1617/19 викладено висновок про те, що якщо за результатами огляду й перевірки причетність транспортного засобу до кримінально караних діянь та існування інших підстав для його арешту не підтвердиться, юридичних наслідків, які б обмежували право власності на це майно його законного власника, не настає. В цьому випадку власник як особа, права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або його представник вправі звернутися до слідчого з клопотанням про прийняття рішення щодо припинення розшуку автомобіля, яке слідчий згідно з ч. 1 ст. 220 КПК України зобов`язаний розглянути у строк не більше трьох днів з моменту подання та надати повну та вмотивовану відповідь у встановленій законом формі.
Бездіяльність слідчого, пов`язана з формальним вирішенням цього клопотання, та на думку слідчого судді може бути предметом оскарження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до п.34,35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 266/1617/19 викладено висновок про те, що разом із цим у разі підтвердження зв`язку транспортного засобу з кримінальним правопорушенням права власника володіти, користуватися та/або розпоряджатися цим майном можуть бути обмежені виключно на підставах та в порядку, встановлених кримінальним процесуальним законом, - у межах процедур тимчасового вилучення й арешту майна згідно зі ст. 167- 175 КПК України. У випадках не звернення слідчого з клопотанням до слідчого судді про арешт майна, неприйняття слідчим суддею рішення про задоволення відповідного клопотання в установлені законом строки, а також відмови слідчого судді в його задоволенні тимчасово вилучене майно підлягає невідкладному поверненню особі, в якої воно було вилучено, на підставі п. 2, 3 ст. 169, ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України. Бездіяльність слідчого, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна, може оскаржуватися в судовому порядку згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження підлягає самостійному оскарженню до слідчого судді у порядку, визначеному ст. 174 КПК України.
Даних про накладення арешту на належний заявнику автомобіль не надано.
Слідчий суддя зазначає, що заявник реалізував своє право на оскарження бездіяльності слідчого щодо відмови слідчого у задоволенні клопотання заявника про припинення розшуку автомобіля в порядку кримінального судочинства.
Заявник не міг скористатися своїм правом оскаржити в установленому кримінальним процесуальним законом порядку арешт транспортного засобу, бо такий арешт слідчим суддею на транспортний засіб не накладався .
Слідчий суддя зазначає , що не проведення тривалий час слідчим огляду автомобіля належного заявнику, не визнання цього автомобіля речовим доказом, не звернення слідчого до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на спірний автомобіль, свідчить про порушення права заявника на ефективний засіб юридичного захисту, передбаченого статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до критеріїв, визначених Європейським судом з прав людини, зміст цього права полягає лише в доступності особі на національному рівні засобу юридичного захисту, здатного забезпечити втілення в життя змісту конвенційних прав і свобод (пункт 109 рішення у справі "Зінченко проти України" (заява N 63763/11; пункт 113 рішення у справі "Мельник проти України (заява N 72286/01); пункт 91 рішення у справі "Ухань проти України" заява N 30628/02).
Слідчий суддя також враховує вимоги ст. 28 КПК України щодо розумних строків проведення кожної процесуальної дії під час проведення кримінального провадження, завдання кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України, а також вимоги п.11 ст. 170 КПК України про те, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На підставі викладеного ,слідчий суддя приходить до висновку про часткову обгунтованість скарги заявника та наявність правових підстав для її часткового задоволення.
В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Виходячи з наведених норм законодавства України, у слідчого судді відсутні повноваження зобов`язувати слідчого СВ відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області припинити розшук транспортного засобу марки Infiniti FX 35, чорного кольору, 2003 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та зняти вказаний автомобіль з розшуку в ІП «Гарпун».
Отже, в цій частині скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.2, 9, 303-307, 314-380 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в порядку ст. 303 КПК України, яка полягає у не належному розгляді його клопотання від 11.05.2021 року про проведення слідчих та процесуальних дій в рамках досудового розслідування кримінального провадження за №0005703, а саме щодо зняття з розшуку транспортного засобу, за результатом розгляду якого слідчим прийнято постанову від 13 травня 2021 року задовольнити.

Постанову слідчого СВ відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 13.05.2021 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0005703 від 20.10.2019 року - скасувати.

Зобов`язати слідчого СВ відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , розглянути в порядку ст. 220 КПК України клопотання представника ОСОБА_4 ,- адвоката ОСОБА_3 від 11.05.2021 року та прийняти обгрунтоване та вмотивоване рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалу направити для виконання до СВ відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1