ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/1170/21

Провадження № 1-кп/568/109/21

"26" серпня 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

Суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

ознайомившись з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000095 (від 07.06.21р.) по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Перенятин, Радивилівського р-ну, Рівненської обл., житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ:
В січні 2021 р., точної дати не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи у житловому господарстві ( АДРЕСА_2 ), яке належало його батьку - ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , знайшов: - незареєстровану в установленому законом порядку нарізну багатоцільову вогнепальну стрілецьку зброю, 5,6 мм, модель "ТОЗ-8М" б/н, 1958 р.в., промислового виготовлення, у конструкції якої внесені саморобним способом зміни, придатну для стрільби; - 11 бойових проміжних патронів калібру 5,45х39 мм з кулями із сталевим осередям (7Н6, 7Н6М) зразка 1974 р.; - 1 бойовий проміжний патрон калібру 5,45х39 мм з трасуючою кулею "Т" (7Т3, 7Т3М) зразка 1974 р., які є боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї та придатним до стрільби, тобто без передбаченого законом дозволу придбав, шляхом привласнення знайденого, бойові припаси та вогнепальну зброю, які у подальшому переніс до місця свого проживання ( АДРЕСА_1 ), чим вчинив носіння бойових припасів та вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, та які до 23.07.2021 р. незаконно зберігав за вищевказаним місцем свого проживання.

Таким чином, своїми умисними діями, які полягають у придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим, за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості від 13.08.21 року.

Згідно угоди, сторони домовилися про те, що обвинувачений беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Сторони погоджуються на призначення покарання за ч.1 ст. 263 КК України у позбавлення волі на строк три роки та на звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробування з встановлення іспитового строку.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК Українита КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді міру покарання.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення. Визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Враховуючи викладене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, правовій кваліфікації кримінального правопорушення щодо узгодженого покарання.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Після роз`яснень, передбачених ст. 474 КПК України, обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно ст. 67 КК України - відсутні.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, як обставини, які пом`якшують покарання, враховуючи той факт, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та те, що шкода завдана даним кримінальним правопорушенням відсутня, суд вважає за можливе призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та на підставі ст. 75 КПК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Питання щодо речових доказів у справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати по кримінальному провадженню за проведення судової експертизи підлягають стягненню на користь держави з ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.08.21 року, укладену між прокурором Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000095 (від 07.06.21р.) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене в угоді покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази у кримінальному провадженні:- мішок виготовлений з полімерного матеріалу та опломбований пломбою № 7639660 з вмістом 5,6 мм гвинтівки модель "ТОЗ-8М" б/н, 1958 р.в., промислового виготовлення, у конструкції, якої внесені саморобним способом зміни, придатну для стрільби; - спеціальний пакет експертної служби МВС № 2334870 з вмістом складових частин експерементально відстріляного 1 патрона калібру 7,62х54R; - спеціальний пакет експертної служби МВС № 2334875 з вмістом 5,45 мм патронів кількості 12 шт. (складові частини спеціально демонтовані та відстріляних 6 патронів з числа вилучених); - спеціальний пакет експертної служби МВС №2334873 з вмістом паторонів калібру 22WMR в кількості 25 шт. (складові частини спеціально демонтованих та відстріляних 10 паторонів з числа вилучених); - мішок виготовлений з полімерного матеріалу та опломбований пломбою № 7639659 з вмістом одноствольної куркової гладкоствольної мисливської рушниці моделі "ИжК" з с.н. НОМЕР_1 16 калібру; - спеціальний пакет НП України № ЕХР0159458 з вмістом 1 металевого предмета зовні схожого на дуло - знищити.

Спеціальний пакет НП України № ЕХР0234288 з вмістом 63 предметів схожих на патрони - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 8237,76 грн.

На вирок суду може бути подана апеляцiйна скарга до Рiвненського апеляцiйного суду через Радивилівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1