Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/439/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2021 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2021, якою стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижній Тагіл, Свердловської області, РФ, росіянина, громадянина України, освіта вища, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України,
продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.06.2021.
інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник-адвокат ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_9 .
Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2021 обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.06.2021.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просив ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 . Застосувати стосовно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час з 22.00 до 06.00 за адресою АДРЕСА_2 .
Мотивує свої доводи наступним.

Прокурор не звертався з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Суд самостійно не має права обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Продовживши строк тримання під вартою суд вийшов за рамки повноважень та допустив істотне порушення кримінального процесуального закону.

Зазначає, що суд не мав права продовжувати строк тримання під вартою, а тільки обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід.

Прокурор повинен надати окреме клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не одне на двох обвинувачених.

Стороні захисту не було надано можливості підготуватися, надати докази в обґрунтування своїх доводів, в тому числі документів. Всі медичні документи були надані стороні обвинувачення, жодного заперечення відносно стану здоров`я ОСОБА_7 зазначено не було.

Жодного доказу, обґрунтування наявності ризиків в клопотанні прокурора немає.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Частиною 4 ст.199 КПК України, яка міститься у розділі ІІ цього Кодексу, визначено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Вказаним розділом передбачено, в тому числі і порядок подачі, розгляду клопотань про застосування та продовження запобіжних заходів.
Виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обрання - є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження - вторинна стадія, яка наступає, за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується.
Зазначене тлумачення наведених положень КПК України викладене в Постанові Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі №505/2898/19.
З матеріалів провадження вбачається, що судовий розгляд станом на 21.04.2021 не розпочато, термін перебування обвинувачених під вартою закінчувався 30.04.3021.
21.04.2021 року, в підготовчому судовому засіданні районний суд, виконуючи вимоги процесуального закону щодо забезпечення виконання загальних засад кримінального судочинства, по-перше з метою забезпечення прав обвинуваченого на свободу, поставив на обговорення питання про доцільність подальшого тримання останнього під вартою, вислухав клопотання та доводи прокурора про необхідність продовження цього строку, надав можливість стороні захисту висловити свої доводи щодо продовження строку тримання під вартою, та ухвалив рішення про продовження строку дії запобіжного заходу на стадії підготовчого провадження.
Таким чином, оскаржуване рішення районного суду, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, зокрема, необхідності вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії підготовчого судового провадження, а також в зв`язку з неоднозначністю регулювання даного питання в діючому КПК України, на думку апеляційного суду, не суперечить Рішенню Конституційного Суду №1-р/2017 від 23.11.2017 року, відповідно до якого запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою ст.29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на стадії підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.
Оскаржуване рішення суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15.12.2016 року у справі «Ігнатов проти України» вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).
Як убачається із матеріалів провадження, 21.04.2021 спливав строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , клопотання прокурором було подано у підготовчому судовому засіданні 21.04.2021 та розглянуто з постановленням відповідної ухвали суду 21.04.2021.
Зважаючи на те, що судове провадження по цій справі не було розпочато, а прокурором було заявлено відповідне клопотання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість розгляду клопотання прокурора, яке розглянув за правилами, перед баченими розділом ІІ Кримінального процесуального Кодексу України, у зв`язку з чим, доводи сторони захисту в цій частині не спростовують правильність прийнятого судом першої інстанції рішення.
Відповідно вимог статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України,
Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ст.257, ч.4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2021 ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою, у зв`язку з продовженням існуванням ризиків ч.1 ст.177 КПК України, а також не можливістю застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.
У зв`язку з вищевикладеним, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та продовжив строк тримання обвинуваченому ОСОБА_7 під вартою на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбачених п.п.1,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.
Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, санкція найтяжчого передбачає покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років позбавлення волі, а також те, що ОСОБА_7 не працює, проте має родину, у зв`язку з чим суддя районного суду під час розгляду клопотання прокурора дійшов до правильного висновку, про існування ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо незаконності подальшого його утримання під вартою спростовуються вищевикладеним та матеріалами судового провадження.
Колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та виконання судового рішення у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також, враховує можливість обвинуваченого ОСОБА_7 зникнути з місця проживання, ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, можливість вчинити нове кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Підставою для скасування судового рішення є не будь- яке порушення вимог КПК України, а лише допущення судом істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.
Вирішення питання про запобіжні заходи відносно кількох обвинувачених одним судовим рішенням не заборонено чинним КПК і це не тягне за собою порушення індивідуалізації та персоніфікації кримінальної відповідальності.
Надані стороною захисту медичні документи не підтверджують неможливість перебування обвинуваченого в умовах ізолятору та потребу постійної медичної допомоги.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та продовжив строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2021, якою стосовно ОСОБА_7 , продовжено строк тримання під вартою без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4