Справа № 455/401/21
Провадження № 1-кс/455/115/2021
У Х В А Л А
29 березня 2021 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000056 від 25.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2021 року прокурор Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що 25.03.2021 року в відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, поступило повідомлення від поліцейського СРПП відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , про те, що 25.03.2021 року із русла річки Вирва, яка протікає с.Княжпіль Самбірського району Львівської області, невідома особа здійснює забір піщано-гравійної суміші екскаватором марки «ЕО 2621» та навантажує на транспортний засіб марки «ЗИЛ-4502», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », синього кольору.

25.03.2021 року виїздом СОГ на місце події встановлено, що водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , екскаватором марки «ЕО 2621», без державних реєстраційних номерів, здійснював навантаження піщано-гравійної суміші на кузов транспортного засобу « НОМЕР_2 », державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », синього кольору, водієм якого був ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с.Мігово Самбірського району Львівської області, який в подальшому мав на меті перевозити піщано-гравійну суміш, для засипання вибоїн в с.Мігово Самбірського району Львівської області.

Крім цього, встановлено, що 25.03.2021 року ОСОБА_6 керуючи транспортним засобом марки «ЗИЛ-4502», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », кабіна синього кольору, кузов пофарбований в зелений колір по усному дорученню громадянина ОСОБА_7 , 1969 року народження, приїхав на річку Вирва, де на вказаний транспортний засіб екскаватором «ЕО2621» ОСОБА_5 навантажив піщано-гравійну суміш, оскільки дозвіл на вивезення даної суміші зі слів ОСОБА_7 надало керівництво міської ради м. Добромиль.

Протоколом огляду місця події від 25.03.2021 року здійснено заміри кузова транспортного засобу марки «ЗИЛ 4502», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », синього кольору, на якому знаходиться піщано-гравійна суміш загальним об`ємом 4,5 м3. .

Протоколом огляду місця події від 25.03.2021 року здійснено огляд екскаватора «ЕО 2621», без державних реєстраційних номерів. Водій ОСОБА_5 не надав реєстраційних документів на вказаний екскаватор. Даний екскаватор знаходився на руслі річки Вирва в с.Княжпіль Самбірського району, поряд із яким наявний котлован, в результаті вибраної піщано-гравійної, тому екскаватор, марки «ЕО 2621», без державного реєстраційного номера, яким здійснювали забір піщано-гравійної суміші, за результатами огляду місця події, вилучено та визнано речовим доказом.

Оскільки, вилучений екскаватор, марки «ЕО2621», без державного реєстраційного номера, є знаряддям вчинення злочину, тому його оглянуто та визнано речовим доказом.

При цьому, необхідно забезпечити зберігання вказаних речових доказів у незмінному стані, шляхом накладення на них арешту та унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню з метою подальшого використання майна, як доказу у кримінальному провадженні та в подальшому для забезпечення цивільного позову , можливої конфіскації майна.

Згідно довідки № 19 від 25.03.2021 року, виданої начальником комунального підприємства міського виробничого управління житлово-комунального господарства м.Добромиль ОСОБА_8 , встановлено, що екскаватор марки «ЕО2621А» без державного реєстраційного номера, знаходиться на балансі КП МВУЖКГ м.Добромиль.

В органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що зберігання екскаватора, «ЕО 2621 А» без державного реєстраційного номера, який в рамках кримінального провадження визнано речовим доказом, за місцем розташування та діяльності КП МВУЖКГ м.Добромиль, в розпорядженні та користуванні якого знаходиться екскаватор, марки «ЕО 2621 А» чи інших осіб, загрожує його пошкодженню, ремонту, зміні технічного стану або відчуженню транспортного засобу.

З метою недопущення відчуження, розпорядження, або користування транспортним засобом - спецтехнікою екскаватором, марки «ЕО 2621А», без державного реєстраційного номера, який визнаний речовим доказом, з метою встановлення всіх обставин події, просить постановити ухвалу про накладення арешту на транспортний засіб - екскаватор, марки «ЕО 2621 А», без державного реєстраційного номера, що перебуває у розпорядженні начальника комунального підприємства міського виробничого управління житлово-комунального господарства м.Добромиль ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , який був вилучений під час проведення огляду місця події в с.Княжпіль Самбірського району Львівської області, котрий в рамках даного кримінального провадження визнаний речовим доказом, і є знаряддям злочину, з метою забезпечення збереження речового доказу, шляхом заборони, відчуження, розпорядження та користування вказаним екскаватором. Вилучений транспортний засіб екскаватор марки «ЕО 2621», без державних реєстраційних номерів, знаходиться, згідно розписки ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_2 .

Правова кваліфікація ч.1 ст.240 КК України.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в клопотанні прокурор просить розглядати клопотання без її участі та без фіксації технічними засобами.

Фактичний користувач майна - начальник Комунального підприємства міського виробничого управління житлово-комунального господарства м.Добромиль ОСОБА_8 в судовому засіданні проти клопотання заперечив частково, додатково пояснив, що екскаватор марки «ЕО 2621», без державних реєстраційних номерів, перебуває на балансі ввіреного йому підприємства, є єдиним транспортним засобом такого типу у м.Добромиль і постійно використовується у службових цілях. У випадку прориву водопроводу місто може залишитися без водопостачання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, ознайомившись із документами долученими до клопотання, дослідивши їх, встановив, що СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 25.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, щодо недопущення відчуження автомобіля, на яке покликається прокурор як на основну мету, відповідно до ст. 170 КПК України, поданого клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс тощо).

Правомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Згідно вимог ч. 3 ст.26 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою законом від 17.07.97 року №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб - це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Прокурором не наведено переконливих доказів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування арешту на зазначений транспортний засіб шляхом заборони його використання та не доведено розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, заборона відчуження майна та розпорядження ним виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи.

Також відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як встановлено в судовому засіданні екскаватор марки «ЕО 2621», без державних реєстраційних номерів, є єдиним спеціалізованим землерийним транспортним засобом, який перебуває на балансі Комунального підприємства міського виробничого управління житлово-комунального господарства м.Добромиль і у випадку аварії на водопроводі м.Добромиль залишиться без спеціалізованої техніки, для проведення ремонтних робіт.

Також важливо зауважити, що згідно протоколу огляду місця події від 25.03.2021 року на екскаваторі піщано-гравійної суміші не виявлено.

Санкцією ч.1 ст.240 КК України не передбачено конфіскації або спеціальної конфіскації майна, слідчий суддя вважає за можливе застосувати менш обтяжливий спосіб арешту майна, ніж той про який просить прокурор у своєму клопотанні.

В клопотанні прокурором не наведено та не подано будь-яких доказів, які б підтверджували підставність накладення арешту на автомобіль саме в частині заборони користування майном, і що саме відсутність заборони на розпорядження та користування майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також, слідчий суддя враховує те, що жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, тому вважає за необхідне частково задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на автомобіль лише в частині заборони його відчуження та розпорядження.

Така форма арешту майна буде повністю відповідати меті арешту майна у даному кримінальному провадженні та не порушить право власника на користування цим майном.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні та не порушить при цьому господарську діяльність підприємства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна, - задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб - екскаватор, марки «ЕО 2621 А», без державного реєстраційного номера, який перебуває на балансі та фактичним користувачем якого є Комунальне підприємство міського виробничого управління житлово-комунального господарства м.Добромиль, юридична адреса: м.Добромиль, вул.Івасюка, №4 Самбірського району Львівської області, шляхом заборони права фактичного користувача на його відчуження та розпорядження.

У задоволенні решти вимог клопотання, - відмовити.

Звернути увагу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та/або особи, на зберігання якій передано майно, на необхідність забезпечення належних умов зберігання речових доказів.

Роз`яснити, що згідно ч.4 ст. 100 КПК України у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Виконання ухвали покласти на прокурора Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ..

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено о 17 годині 55 хвилин 31.03.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1