УХВАЛА
про накладення арешту на майно
Справа № 495/6423/21

Номер провадження 1-кс/495/1946/2021

09 серпня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про накладення арешту,

У С Т А Н О В И В:

06.08.2021 слідчий відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту, в якому просила накласти арешт на: грошові кошти в сумі 32 грн, а саме одна купюра номіналом 20 грн №ЧА8950706, рік випуску 2016; одна купюра номіналом 10 грн №ЦГ8422900, рік випуску 2015; одна купюра номіналом 1 грн №ПИ7160596, рік випуску 2011; одна купюра номіналом 1 грн №УН7768390, рік випуску 2014; банківська картка «Приват банк», з маркуванням «Картка для виплат», номер картки НОМЕР_1 , які є тимчасово вилученими речами та поміщені до сейф-пакету №1155119.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000840, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 22.07.2021 до ЧЧ ВП №2 Б-Дністровського РВП надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 про те, що 21.07.2021, громадянин К., повторно, шляхом вільного доступу, тимчасово мешкаючи у вказаному будинку, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 2300 гривень, які належать ОСОБА_5

05.08.2021 в період часу з 08 год. 07 хв. по 08 год. 23 хв. у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 було вилучено грошові кошти в сумі 32 грн., а саме одна купюра номіналом 20 грн №ЧА8950706, рік випуску 2016; одна купюра номіналом 10 грн №ЦГ8422900, рік випуску 2015; одна купюра номіналом 1 грн №ПИ7160596, рік випуску 2011; одна купюра номіналом 1 грн №УН7768390, рік випуску 2014; банківська картка «Приват банк», з маркуванням «Картка для виплат», номер якої НОМЕР_1 , вказані тимчасово вилучені речі поміщено до сейф-пакету №1155119.

В ході проведення опитування ОСОБА_6 , було встановлено що вказані грошові кошти разом з іншими та банківську карту останній викрав з приміщення літньої кухні потерпілої ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_1 .

05.08.2021 слідчим ОСОБА_3 вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно має доказове значення у даному кримінальному провадженні та необхідне для подальшого проведення відповідних судових експертиз.

Беручи до уваги вищевказане, з метою належного збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, необхідності проведення відповідних судових експертиз, враховуючи значимість вказаних речей, для кримінального провадження слідчий просив клопотання задовольнити.

У судове засідання слідчий та прокурор не прибули, надали заяву, відповідно до якої просили розглядати клопотання за їх відсутності. Клопотання про арешт майна просили задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу вимог ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В ході розгляду клопотання встановлено, в провадженні відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке 22.07.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000840 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування 05.08.2021 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 було вилучено грошові кошти в сумі 32 грн., а саме одна купюра номіналом 20 грн №ЧА8950706, рік випуску 2016; одна купюра номіналом 10 грн №ЦГ8422900, рік випуску 2015; одна купюра номіналом 1 грн №ПИ7160596, рік випуску 2011; одна купюра номіналом 1 грн №УН7768390, рік випуску 2014; банківська картка «Приват банк», з маркуванням «Картка для виплат», номер якої НОМЕР_1 . Вказані тимчасово вилучені речі поміщено до сейф-пакету №1155119.

В ході проведення опитування ОСОБА_6 , було встановлено що зазначені грошові кошти разом з іншими та банківську карту останній викрав з приміщення літньої кухні потерпілої ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_1 .

05.08.2021 слідчим ОСОБА_3 вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки воно має доказове значення у даному кримінальному провадженні та необхідне для подальшого проведення відповідних судових експертиз.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним ст.ст. 98, 167 КПК України. Окрім того, наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є речовим доказом. Зазначене свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що з метою збереження речових доказів застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, та з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення речей, та є необхідним для проведення в подальшому криміналістичних досліджень, а отже слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події 10.08.2021, а саме на: грошові кошти в сумі 32 грн., а саме одна купюра номіналом 20 грн. №ЧА8950706, рік випуску 2016; одна купюра номіналом 10 грн. №ЦГ8422900, рік випуску 2015; одна купюра номіналом 1 грн. №ПИ7160596, рік випуску 2011; одна купюра номіналом 1 грн. №УН7768390, рік випуску 2014; банківська картка «Приватбанк», з маркуванням «Картка для виплат», № НОМЕР_1 , які поміщено до сейф-пакету №1155119.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1