Провадження №: 1-кс/755/3239/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" липня 2021 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання старшого слідчого Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002209 та додані до нього матеріали відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, з неповною вищою освітою (зі слів), не заміжньої, не працюючої, маючої на утриманні малолітню доньку - 2013 року народження (зі слів), зареєстрованої та проживаючої до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
28.07.2021 року старший слідчий Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002209 відносно ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 26.07.2021 року, приблизно о 10 годині 20 хвилин, знаходячись поряд з будинком АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зайшла до під`їзду вказаного будинку з метою відшукання покинутих речей для подальшого їх продажу. Піднімаючись сходами на 16-му поверсі, помітила відчинені двері до квартири АДРЕСА_3 , де у останньої виник злочинний умисел спрямований на вчинення умисного корисливого злочину проти власності, поєднаного з проникненням до житла.

Усвідомлюючи, що квартира АДРЕСА_4 , є приватним житлом, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на вчинення умисного корисливого злочину проти власності, поєднаного з проникненням до житла, зайшла до приміщення вказаної квартири, переступивши поріг, де помітила в коридорі на тумбочці мобільний телефон марки «Iphone», моделі 6S, в червоному чохлі, котрий знаходився на зарядці. Вважаючи свої дії непоміченими сторонніми особами, ОСОБА_5 вирішила викрасти вказаний мобільний телефон, однак була помічена ОСОБА_7 , котра на той момент перебувала у квартирі, а саме у ванній кімнаті. Помітивши ОСОБА_5 , котра зайшла до житла потерпілої ОСОБА_7 , потерпіла почала кричати до ОСОБА_5 аби та повернула мобільний телефон та одночасно намагалася її затримати, однак ОСОБА_5 вирвалася та втекла з помешкання квартири разом з мобільним телефоном, таким чином її дії перестали бути таємними та переросли у відкрите викрадення чужого майна, з проникненням у приміщення.

Таким чином, відкрито заволодівши мобільним телефоном марки «Iphone» 6S, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на вчинення умисного злочину проти власності, поєднаного з проникненням у житло, покинула приміщення квартири АДРЕСА_4 , та з місця вчинення злочину зникла.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_5 завдала матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 у розмірі 6000 гривень.

26.07.2021 року ОСОБА_5 була затримана у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

27.07.2021 року у порядку, передбаченому статтями 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

На думку слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами затримання та особистого обшуку затриманої; протоколом огляду місця події від 26.07.2021 року; протоколами допиту потерпілої та свідків; речовими доказами, іншими доказами в їх сукупності.

Слідчий вважає, що на даний час існують ризики, а саме:

1) п.1 ст.177 КПК України підозрювана ОСОБА_5 перебуваючи на свободі будучи обізнаною з санкцією статті яка їй інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки нею вчинено тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років;

2) п.3 ст.177 КПК України підозрювана ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі буде незаконно впливати на свідків, потерпілу у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнана про місця проживання останніх з метою схилити їх до дачі не правдивих показів у судовому засіданні;

4) п.5 ст.177 КПК України підозрювана ОСОБА_5 , не працевлаштована, офіційних доходів не отримує, вчинення злочину обрала як основний спосіб для задоволення своїх особистих матеріальних потреб, тому може вчинити новий злочин проти власності.

На думку слідчого, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що підозрювана не вчинить інше кримінальне правопорушення, наразі відсутні.
Так, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень, продовження протиправної діяльності.

В той же час, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і тому вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією Європейського суду з прав щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).
Наявність вказаних ризиків, на думку слідчого, підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема, з наступних підстав:
- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрювана зобов`язується не відлучатися із житла, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, вказаний запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.
- особисту поруку неможливо застосувати у зв`язку з відсутністю осіб, яких орган досудового розслідування вважає такими, що заслуговують на довіру і які б могли поручитися за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.
Слідчий також зазначає, що практика застосування домашнього арешту із носінням електронних засобів контролю є не досить ефективною, у зв`язку із відсутністю в підрозділах ГУНП достатньої кількості електронних засобів контролю, їх несправністю, а забезпечення контролю за поведінкою обвинувачених без таких засобів є малоефективним (службова завантаженість поліції).
Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177 (всі перелічені та обґрунтовані вище ризики) та ст.178 КПК України, такі як: п.2 ч.1 ст.178 КПК України тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, - за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років позбавлення волі; п.3 ч.1 ст.178 КПК України вік та стан здоров`я підозрюваної (не є неповнолітньою чи особою похилого віку, стан здоров`я дозволяє перебувати в умовах слідчого ізолятору); п.4 ч.1 ст.178 КПК України - соціальні зв`язки, розлучена; п.7 ч.1 ст.178 КПК України - майновий стан ; п.10 ч.1 ст.178 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України; п. 12 ч.1 ст.178 КПК України - ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрювана.
На думку слідчого, зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваної.
Все вищезазначене дає достатні підстави вважати, що підозрювана при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, у подальшому може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Окрім того, тяжкість покарання є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду при обранні запобіжного заходу.
Враховуючи перелічені ризики, слідчий вважає, що саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, і стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваної, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують. Просив суд застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Підозрювана ОСОБА_8 суду пояснила, що шкодує про вчинене, раніше не вчиняла злочинів проти власності, має базову юридичну освіту, скрутне матеріальне становище, а тому часто ходить по різних будинках та шукає речі, які власники залишають на сходинкових майданчиках. До будинку потерпілої також зайшла з метою відшукання таких речей. Крім того, зазначила, що має малолітню доньку, з якою зареєстрована за однією адресою, у вихованні дитини їй допомагає свекруха, з якою наразі дитина і проживає, в яку школу ходить дитина їй не відомо. Заперечувала щодо задоволення клопотання та просила суд застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.
Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на відсутність ризиків, а також зазначив, що підозрювана вину не заперечує, співпрацює зі слідством, неофіційно працює, має місце реєстрації та постійне місце проживання разом з малолітньою донькою, проте на даний час доказів на підтвердження соціальних зв`язків сторона захисту надати не може. Просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Вислухавши доводи та пояснення підозрюваної, її захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Судом було встановлено, що 26.07.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України (кримінальне провадження №0002209).
Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис підозрюваного щодо вручення йому копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.
26.07.2021 року ОСОБА_5 була затримана у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

27.07.2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.177 КПК України.
Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, наявними у справі допустимими доказами, а саме: протоколами затримання та особистого обшуку затриманої; протоколом огляду місця події від 26.07.2021 року; протоколами допиту потерпілої та свідків; речовими доказами, іншими доказами в їх сукупності.

Крім того, в судовому засіданні стороною захисту відповідно до положень ч.5 ст.132 КПК України не було надано суду належних і допустимих доказів, які свідчили б про необґрунтованість пред`явленої підозри.
При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, репутацію, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваної, міцність її соціальних зв`язків.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у скоєні злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання від чотирьох до восьми років позбавлення волі, раніше не судима, зареєстрована та проживає за різними адресами, відсутні будь-які дані про тісні соціальні зв`язки підозрюваної.
Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваної ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останньої запобіжний захід тримання під вартою.
При цьому наявність даних про особу підозрюваної, на що посилається сторона захисту, як на одну з підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого, на думку слідчого судді не виключають наявність зазначених вище ризиків, а також ризику продовження чи повторення протиправної поведінки. Крім того, стороною захисту не надано жодного доказу про наявність тісних соціальних зв`язків підозрюваної.
Суд також враховує при вирішенні даного питання, що не можливість перебування особи під вартою внаслідок стану здоров`я встановлюється у визначеному законом порядку, і будь-які належні докази, які б свідчили про те, що підозрювана страждає на хвороби, які унеможливлюють перебування її під вартою, слідчому судді не надані.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України та враховано судом при вирішенні даного клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Крім того, відповідно до вимог ст.183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній заставу у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст.182 КПК України, а саме мінімальну заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави.
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання сторони захисту про застосування підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Клопотання старшого слідчого Дніпровського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002209 відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування.
Визначити підозрюваній ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці.
Роз`яснити, що ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії ухвали внести заставу у вказаному розмірі у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м.Києва.
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти прокурора, слідчого або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;
- докласти зусиль до пошуку роботи;
- носити електронний засіб контролю.
Встановити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту винесення ухвали.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з моменту її фактичного затримання з 11-00 години 26 липня 2021 року.
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваній та її захиснику, та направити для виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 17-00 годині 02 серпня 2021 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, а особою, яка тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1