Провадження № 11-кп/4820/490/21
Категорія : ухвалу суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», виділене провадження по кримінальному провадженню №0000159 від 27 травня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.149 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2021 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 04 червня 2021 року дію обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 02 серпня 2021 року включно, у разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 12 червня 2019 року в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 192 100 грн., покладено на останню виконання відповідних обов`язків.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 04 червня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжний захід із тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід домашній арешт, за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Уважав, що підстави для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні. Прокурором не надано будь-яких доказів тієї обставини, що ОСОБА_8 має наміри ухилятися від суду, впливати на потерпілу та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню та продовжувати злочинну діяльність.

Посилався на те, що обвинувачена ОСОБА_8 жодним чином не перешкоджала встановленню істини. А тому вважає, що перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином у обвинуваченої наміру немає, оскільки на всі запитання, які їй ставилися та будуть ставитися, вона буде надавати правдиві та повні покази.

Указував, що окрім того, ризиків, що обвинувачена може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, відсутні.

Так, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченої є те, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

На думку, сторони обвинувачення, на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики щодо переховування обвинуваченої ОСОБА_8 від суду та незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, хоча прокурором не надано жодного доказу цього.

Зазначав, що прокурором не доведено в судовому засіданні будь-яких обставин, які б вказували на наявність можливих намірів ухилення ОСОБА_8 від суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; в режимі відеоконференції обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги; прокурора ОСОБА_6 в заперечення доводів поданої апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Установлено, що Хмельницьким міськрайонним судом здійснюється судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 27 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України.
12 червня 2019 року ОСОБА_8 , відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 06 серпня 2019 року.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 червня 2019 року вищевказану ухвалу суду залишено без змін.
В подальшому ухвалами Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_8 продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зокрема востаннє до 14 червня 2021 року.
У зв`язку з тим, що до завершення дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можливо завершити судовий розгляд вказаного кримінального провадження, прокурор вважав за необхідне продовжити обвинуваченій ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 діб.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначав, що відповідно до ст.ст.177-178 КПК України та з врахуванням того, що ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується негативно, та те що остання підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, тому з метою уникнення від покарання може вчиняти певні дії, зокрема переховуватись від суду.
Також ОСОБА_8 будучи обізнаною про місце перебування її неповнолітньої доньки та свідка, перебуваючи на волі може незаконно впливати на неповнолітню, яка в даному кримінальному провадженні є потерпілою, залякуючи останню, чим перешкоджати розгляду кримінального провадження.
Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором було наведено достатньо підстав для продовження строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_8 .

Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як для застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку тримання під вартою.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Так, обставини зазначені прокурором свідчать про наявність вагомих ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

При цьому враховано, що ризики, які були доведені прокурором в суді при обранні обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, істотно не змінились.

Тому до обвинуваченої ОСОБА_8 обґрунтовано було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, є доведеними і вони дають підстави для продовження обвинуваченій строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти настанню ризиків, зазначених у клопотанні та передбачених ст.177 КПК України, а також забезпечити її належну процесуальну поведінку, з метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

На думку колегії суддів, не знайшли свого підтвердження доводи, зазначені у апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 .
Так, стороною захисту не доведено, що більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе належним чином забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_8 .
Тому, підстав для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.
Із зазначених підстав суд першої інстанції мотивовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що виправдовують тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 .
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
У відповідності з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України.
Матеріали клопотання прокурора містять достатні обставини та належно мотивоване.
Більш м`який запобіжний захід, на переконання колегії суддів, в даному випадку не забезпечить та не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченій ОСОБА_8 .

Колегія суддів зазначає, що встановлені судом першої інстанції ризики є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження при перегляді провадження.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали місцевого суду.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2021 року щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4