Справа № 352/2178/19
Провадження № 1-кп/352/58/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, на час вчинення злочину солдата, який проходив військову службу за контрактом на посаді номера обслуги 1 гаубичного артилерійського розрахунку 2 гаубичного артилерійського взводу гаубичної артилерійської батареї військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), на даний час не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 , проходячи військову службу за контрактом, вчинив дезертирство, тобто не з`явився на службу з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Злочин скоєно за наступних обставин.

31 березня 2016 року ОСОБА_3 уклав контракт з Міністерством оборони України в особі командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 ОСОБА_5 про проходження військової служби на строк один рік. Згідно наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 19.05.2016 р. № 109-РС солдат ОСОБА_3 призначений на посаду номера обслуги 1 гаубичного артилерійського розрахунку 2 гаубичного артилерійського взводу гаубичної артилерійської батареї військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ). Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 02.06.2016 р. № 154 солдат ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Також у ст.1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 р. на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно п. 1, 3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_3 достеменно було відомо і до часу нез`явлення на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

24 вересня 2016 року о 09 год. солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем за контрактом, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою ухилитися від військової служби, без поважних причин не з`явився на службу до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився на службу до військової частини.

Обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав свою вину у висунутому обвинуваченні і пояснив, що він дійсно, будучи військовослужбовцем за контрактом, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 24 вересня 2016 р., з метою ухилитися від військової служби, не з`явився на службу до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 з відпустки. У нього вдома склалися такі обставини, що він не міг залишити самих хвору матір інваліда другої групи та батька пенсіонера. У скоєному щиро розкаявся.

У відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.408 КК України, оскільки він, проходячи військову службу за контрактом, вчинив дезертирство, тобто не з`явився на службу з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, є учасником антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, хворіє, має на утриманні одну малолітню дитину, має матір, яка є особою з інвалідністю другої групи, та батька пенсіонера, на наркологічному і психіатричному обліках не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

З огляду на викладене суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.3 ст.408 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. При цьому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування ним основного покарання у виді позбавлення волі та вважає можливим застосувати до нього ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Керуючись ст. 368, 370 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України нагляд за засудженим ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем його проживання, а у разі повернення на військову службу на командира відповідної військової частини.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_1