Дата документу 08.07.2021 Справа № 333/3871/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/3871/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/666/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лопухівка, Руднянського району, Волгоградської області, Російської Федерації, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, остання зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

04 вересня 2013 року Дзержинським районним судом м.Волгограда засуджено за ч.3 ст.30 п.«б» ч.3 ст. 228-1 КК РФ до 9 років позбавлення волі;

09 квітня 2014 року Волгоградським обласним судом РФ засуджено за ст.316, ч.5 ст.69 КК РФ до 9 років 6 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за вироком Дзержинського районного суду м.Волгограда від 04 вересня 2013 - з 02 березня 2013 року по 09 квітня 2014 року, та попереднє ув`язнення з 10 по 11 січня 2013 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Волгограда від 26 жовтня 2017 року уточнено початок строку відбування покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Волгограда від 04 вересня 2013 року - постановлено рахувати з 01 березня 2013 року. Ухвалою від 26 квітня 2018 року Верховного Суду Республіки Комі зараховано час тримання під вартою за вироком Дзержинського районного суду м. Волгограда від 04 вересня 2013 року - з 01 березня 2013 року по 09 квітня 2014 року з 10 по 11 січня 2013 року. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 серпня 2017 року приведено у відповідність із законодавством України вирок Волгоградського обласного суду Російської Федерації від 09 квітня 2014 року з урахуванням вироку Дзержинського районного суду м. Волгограда від 04 вересня 2013 року зі змінами, внесеними ухвалою Волгоградського обласного суду від 26 листопада 2013 року, яким засуджено за ст. 316 (приховування злочину), ч.3 ст.30, п .«б» ч.3 ст.228-1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений у значном) розмірі) ККРФ до 9 років 6 місяців позбавленні волі. Ухвалено вважати засудженим за вказаним вироком на території України за ст.396, ст.15, ч.2 ст.307 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 30 січня 2020 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбуванні покарання час тримання під вартою з 10 січня 2013 року по 11 січня 2013 року та з 01 березня 2013 року і 31 липня 2014 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавленні волі. Початок строку: 02 березня 2013 року, кінець строку: 30 березня 2021 року,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07 червня 2021 року, якою клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під №0000646 від 05 червня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, задоволено та обрано підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, який обраховується з моменту фактичного затримання - з 18 години 11 хвилин 05 червня 2021 року до 18 години 11 хвилин 03 серпня 2021 року, з триманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним вище ризикам

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 просить визнати поважними причини пропуску подачі апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07 червня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та поновити строк для звернення до суду з апеляційною скаргою; вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 слідчий суддя посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, проте в ухвалі не конкретизовано на підставі яких саме доказів.

Посилання суду в якості обґрунтування підозри на протокол огляду місця події від 05 червня 2021 року в якому зазначено, що під час огляду автомобіля описували речі, які в ньому перебували, а саме пральну машину «ZANUSI», а відповідно заяві потерпілого, у нього викрали пральну машину «Candi», такі невідповідності приводять до сумніву, чи ОСОБА_6 скоював вказане кримінальне правопорушення.

Відповідно протоколу огляду місця події, який складено 05 червня 2021 року, оглядалось місце події, а саме автомобіль по вулиці Фіванова в м.Запоріжжі. З вказаного протоколу вбачається, що жодних доказів того, що правопорушення скоїв саме ОСОБА_6 протокол огляду не містить.

Крім того, фактично ОСОБА_6 затримали робітники поліції об 11 годині 05 червня 2021 року, та о 15 юдині 35 хвилин повідомили Регіональний центр БВПД Донецької та Запорізької областей про його затримання. Адвокат прибула до відділу поліції о 15 юдині 55 хвилин, як з`ясувалось, затримані перебували по АДРЕСА_2 , де проводились слідчі дії по огляду затриманого автомобіля. О 16 годині 30 хвилин адвокат прибула на вказану слідчу дію, де перебував підзахисний ОСОБА_6 у кайданках. Таким чином, в протоколі затримання ОСОБА_6 невірно зазначений час його фактичного затримання про що були зроблені відповідні зауваження.

Тому, на думку адвоката, підозра від 05 червня 2021 року щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.187 КК України, є необґрунтованою.

Слідчий суддя в ухвалі від 07 червня 2021 року не надав правої оцінки і не звернув увагу на доводи сторони захисту стосовно того, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідає вимогам, передбаченим ст.184 КПК України. А саме в клопотанні взагалі не міститься інформація, передбачена п.п.5,6 ч.1 ст.184 КПК, а саме: виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини та обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також сторона захисту зазначає, що ні в клопотанні, ні в судовому засіданні слідчим та прокурором не доведено обставин, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано до ОСОБА_6 та не наведено жодних обґрунтувань на рахунок того, як саме він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, яким саме чином впливати на потерпілих та свідків.

Стосовно висновку слідчого судді щодо існування з боку ОСОБА_6 незаконного впливу на потерпілих, свідків, він є необґрунтованим з огляду на те, що останні вже надали свої показання, а також проведені інші слідчі дії.

У ОСОБА_6 наявні міцні соціальні зв`язки, а саме він, має постійне місце проживання у квартирі АДРЕСА_1 .

Висновки слідчого судді про тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину не є достатніми для обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки, висновки слідчого судді не підтверджуються доказами, наданими сторонами та дослідженими під час судового розгляду, слідчий суддя не взяв до уваги докази та заперечення сторони захисту, що підтверджували обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу, та які доводять відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до того ж слідчий суддя в своїй ухвалі не зазначив і не обґрунтував, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 07 червня 2021 року слідчий СВ відділу поліції №4 РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернулась до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 підозрюється органом досудового розслідування в тому, що 04 червня 2021 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з раніше знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи прямий умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднане з проникненням у житло, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, попередньо замаскувавшись, з метою приховування ідентифікації обличчя, використовуючи захисні пов`язки чорного кольору, заздалегідь розподіливши злочинні ролі та діючи відповідно до розробленого плану, згідно з яким ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 проникли до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в якому мешкають потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , де ОСОБА_6 , утримуючи у своєї правій руці заздалегідь заготовлений для скоєння злочину пістолет марки «Zoraki mod 914 zraa 402 0121-00275», з метою особистого збагачення, напав, висловлюючи на адресу потерпілого ОСОБА_12 погрози застосування насильства, які останній розцінював як небезпечні для життя та здоров`я, вимагаючи від нього не вставати з ліжка, та відвернутись до стіни, після чого наніс йому один удар в область рота, від якого він впав на ліжко та на вимогу нападників відвернувся до стіни, з яким у подальшому залишився ОСОБА_10 .

Далі, ОСОБА_6 , утримуючи у своєї правій руці вищезазначений пістолет, пройшов до другої кімнати, в якій знаходився потерпілий ОСОБА_13 , де, продовжуючи злочинний умисел, напав, висловлюючи йому погрози застосування насильства, які останній розцінював як небезпечні для життя та здоров`я, після чого, наніс один удар рукояткою пістолета по голові, подолавши опір з боку потерпілого, схопивши лівою рукою за шию та відштовхнув на ліжко до іншої кімнати, де у цей час знаходився потерпілий ОСОБА_12 , якого в свою чергу утримував ОСОБА_10 та висловили останнім вимогу щодо передачі їм мобільних телефонів, грошових коштів, банківських карт, золотих прикрас, ікон та іншого цінного майна.

Після чого, ОСОБА_6 відкрито викрав мобільний телефон марки «Iphone 6», в корпусі золотисто-коричневого кольору, в силіконовому чохлі, вартістю 5 000 грн. з сім-карткою мобільного оператора «Київстар», яка матеріальної цінності не представляє, що належить потерпілому ОСОБА_13 , попередньому вимкнувши його та поклав собі у кишеню.

У подальшому, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_6 передав пістолет, який він тримав у правій руці ОСОБА_10 , який націляючи ствол на потерпілих, з метою подолання опору з їх сторони, та висловив потерпілим вимогу щодо передачі належного їм цінного майна.

Далі, ОСОБА_10 продовжуючи погрожувати потерпілим пістолетом, подавляючи їхню волю, надав можливість ОСОБА_6 за допомогою дроту, який відрізав від телевізійного кабелю та рушника зв`язати їм руки, після чого, за допомогою дроту, який відрізав від праски зв`язав їм ноги. У подальшому, наказавши потерпілим знаходитись на місці та не рухатись ОСОБА_10 разом з ОСОБА_6 відкрито заволоділи наступним майном:

- мобільним телефоном марки «Iphone 6», у корпусі золотисто-коричневого кольору, у силіконовому чохлі, вартістю 5 000 гривень 00 копійок, з сім-карткою мобільного оператора «Київстар», яка матеріальної цінності не представляє;

- комп`ютерним планшетом марки «Samsung», у корпусі світло-коричневого кольору, вартістю 7 000 гривень 00 копійок;

- грошовими коштами в сумі 290 гривень 00 копійок, купюрами номіналом 200, дві купюри номіналом 20 та одна купюра номіналом 50 гривень;

- чоловічими шкіряними берцями, коричневого кольору, розмір 42, вартістю 300 гривень 00 копійок;

- іконою «Знамение» вартістю 50 гривень 00 копійок;

- іконою «Володимирська Божа матір», у кількості двох штук вартістю 50 гривень 00 копійок за кожну, на загальну суму 100 гривень 00 копійок;

- іконою «Казанська Божа матір», вартістю 50 гривень 00 копійок;

- пральною машинка марки «Candy», у корпусі білого кольору, вартістю 5 300 гривень 00 копійок;

- телевізором марки «Samsung», у корпусі чорного кольору, діагоналлю 38 дюйми, вартістю 5 000 гривень 00 копійок;

- телевізором марки «Newzvan», у корпусі чорного кольору, діагоналлю 38 дюйми, вартістю 2 400 гривень 00 копійок;

- машиною для шліфування марки «Вектор», у корпусі червоного кольору, вартістю 650 гривень 00 копійок;

- зварювальним апаратом «Кентавр», у корпусі жовтого кольору, вартістю 2 200 гривень 00 копійок;

- ланцюговою електричною пилою «Кентавр», у корпусі жовтого кольору, вартістю 1 600 гривень 00 копійок;

- дриль у корпусі зеленого кольору, матеріальної цінності не представляє, а всього на загальну суму 29 940 гривень 00 копійок, що належить потерпілому ОСОБА_13 та знаходилось з кімнат будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке ОСОБА_10 та ОСОБА_6 виносили до вхідних дверей для подальшої передачі ОСОБА_11 , який знаходився на вулиці, забезпечуючи шлях відходу, спостерігаючи за навколишньою обстановкою під час скоєння злочину та завантаження викраденого до автомобілю.

Після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покинув місце скоєння кримінального правопорушення на автомобілі марки «CITROEN», моделі «BERLINGO», у кузові білого кольору, із державним номер НОМЕР_1 , спричинивши при цьому потерпілим майнову шкоду на зазначену суму.

Своїми умисними діями, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, що кваліфікується як: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження від 05 червня 2021 року №0000646, дорученням про проведення досудового розслідування від 05 червня 2021 року, постановою про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 05 червня 2021 року, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05 червня 2021 року, протоколами огляду місця подій від 05 червня 2021 року, протоколами допиту потерпілих від 05 червня 2021 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05 червня 2021 року, повідомленням про підозру від 05 червня 2021 року, протоколом допиту підозрюваного від 05 червня 2021 року, протоколами допиту свідків від 05 червня 2021 року.

На теперішній час з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виникла необхідність в застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу. Підставою для застосування якого є наявність ризиків, встановлених органом досудового слідства відповідно до положення п.4 ч.1 ст.184 КПК України, які передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 про поновлення пропущеного строку підлягає задоволенню, оскільки як убачається із матеріалів провадження, 10 червня 2021 року на електронну адресу Запорізького апеляційного суду надала апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , проте вона не була прийнята до розгляду, про що свідчить лист №04-52/2037/21 від 11 червня 2021 року, який адвокат отримала 14 червня 2021 року. Останній день оскарження ухвали припадає на 12 червня 2021 року, проте, як зазначає захисник, з 10 червня 2021 року по 12 червня 2021 року включно, остання перебувала за межами м.Запоріжжя (на підтвердження чого надала проїзні документи), тому в паперовому вигляді не мала можливості подати апеляційну скаргу, та вже 14 червня 2021 року подала апеляційну скаргу, тобто зловживання своїм процесуальним правом з боку апелянта не вбачається.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як убачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри підтверджується доказами, доданими до клопотання, вказаними як в самому клопотанні, так і в ухвалі слідчого судді, в т.ч. показаннями потерпілого та свідків.
Крім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Як зазначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Докази, які додані до клопотання, свідчать про те, що ОСОБА_6 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.
Доводи сторони захисту про недоведеність вчинення ОСОБА_6 вказаного правопорушення є передчасними та підлягають ретельній перевірці в ході досудового розслідування в установленому законом порядку.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі ризики існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.
При цьому, слідчий суддя врахував ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та його фактичні обставини, особу підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчинений групою осіб, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, є особою, раніше судимою, неодружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, тобто, не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, тобто, не має постійного джерела доходу, не має зареєстрованої адреси проживання.
З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Також, з врахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України та встановлених ризиків, при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Те, що в протоколі огляду місця події від 05 червня 2021 року зазначено, що під час огляду автомобіля описували речі, які в ньому перебували, а саме: пральна машина «ZANUSI», а у заяві потерпілого зазначено, що у нього викрали пральну машину «Candi» (на що звертає увагу апелянт), на думку колегії суддів, може бути опискою, що в свою чергу не свідчить про необґрунтованість клопотання слідчого та про неправильність висновків слідчого судді, оскільки зі змісту вказаного клопотання зрозуміло, що воно стосуються саме події, відомості про яку внесені до ЄРДР.
Доводи сторони захисту з приводу того що, в протоколі затримання ОСОБА_6 невірно зазначений час його фактичного затримання, нічим не підтверджуються. Об`єктивні дані, які свідчили би про те, що відомості, вказані у протоколі затримання, є недостовірними, в матеріалах провадження відсутні, не надано таких даних суду і при апеляційному розгляді.
Доводи зазначені в апеляційній скарзі про те, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відповідає вимогам, передбаченим ст.184 КПК України, є безпідставними, оскільки зазначене клопотання подано з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, недоліків, які б перешкоджали його розгляду, не має.
Також доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, є безпідставними та суперечать змісту самого клопотання, та спростовуються наданими суду матеріалами провадження.
Наявність у підозрюваного постійного місця проживання, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки суттєво не зменшують встановлених ризиків та в даному випадку не свідчать про достатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення його належної процесуальної поведінки і запобігання встановлених ризиків.
Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.
Твердження апелянта про неповноту з`ясування обставин справи судом та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними, суперечать матеріалам справи і змісту оскаржуваної ухвали.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО, в наданих суду матеріалах провадження немає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07 червня 2021 року, якою клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під №0000646 від 05 червня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, задоволено та обрано підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, який обраховувати з моменту фактичного затримання - з 18 години 11 хвилин 05 червня 2021 року до 18 години 11 хвилин 03 серпня 2021 року, з триманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4