справа №619/2080/19
провадження №1-кп/619/68/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000298 від 07.03.2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився м. Харків, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого - 25 жовтня 2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки; - 25 вересня 2013 року Судакським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.07.2014 року на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі скорочено наполовину, що становить 2 роки 7 місяців 13 днів; - 01 вересня 2014 року Київським районним судом м. Харкова, з урахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 30.04.2015 року, вважається засудженим за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі, - 24 лютого 2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, - 05 жовтня 2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; - 17 грудня 2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
за участю: прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
07 березня 2019 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи на вулиці Пушкіна в смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області через незачинені вхідні двері з метою оренди спортивної зали, зайшов до приміщення КЗ Солоницівської гімназії «Перлина» будинок 17-а.

Знаходячись в середині приміщення ОСОБА_4 помітив, що один із кабінетів незачинений на запірний пристрій та реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, використовуючи фактор відсутності інших осіб в кабінеті, діючи повторно, умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, непомітно для інших осіб відкрив двері своєю рукою вказаного кабінету, зайшов до приміщення кабінету, де побачив та таємно викрав жіночий гаманець торгівельної марки «baellerry», що належить потерпілій ОСОБА_8 і не представляє матеріальної цінності для останньої, з грошовими коштами у розмірі 3000 грн., з якими не бажаючи бути заміченим на місці вчинення злочину, направився на вихід з приміщення.

Продовжуючи свій рух в коридорі вказаної гімназії ОСОБА_4 окликнула потерпіла ОСОБА_8 , яка в цей час направлялася до свого кабінету та помітивши останнього, який поспіхом покидав її кабінет, усвідомлюючи, що дії ОСОБА_4 являються незаконними, почала питати щодо причин перебування останнього в приміщенні її кабінету.

У свою чергу ОСОБА_4 , продовжуючи свій прямий умисел, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, та розуміючи, що вони стали очевидними та відкритими для потерпілої, бажаючи отримати можливість розпорядитися викраденим, продовжив його утримувати при собі та покинув місце вчинення злочину.

В подальшому ОСОБА_8 почала йти за ОСОБА_4 та вимагала зупинитись, проте ОСОБА_4 прискоривши свій рух, за межами приміщення гімназії викинув вищевказаний гаманець без грошей, та покинув територію вказаного закладу.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_8 майновий збиток на загальну суму 3000 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину, так, як це зазначено вище.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

При вирішенні питання про вид і міру покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 66 КК України, визнає обставиною, яка пом`якшує його покарання, щире каяття обвинуваченого в судовому засіданні, яке було дієвим, а саме він просив вибачення за скоєння вищевказаного злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, а також особу обвинуваченого.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, яка пом`якшує покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання з ізоляцією від суспільства.

Даних про речові докази у справі не має.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальних витрат у справі не має.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком та покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.12.2020, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 08.04.2021, зарахувавши у строк остаточно визначеного покарання строк покарання, частково відбутого за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.12.2020 з 08.04.2019 року по 22.08.2019 року та з 15.06.2020 року (дата затримання на виконання вироку Жовтневого районного суду від 24.02.2020 року) по 17.11.2020 року включно, а також строк попереднього ув`язнення з 18.11.2020 року до дня набрання даним вироком законної сили з розрахунку «одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі».
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні вироку, мають право оскаржити вирок у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя ОСОБА_1