Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/189/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001307, на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2020 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, маючого на утриманні сина 2013 року, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості,
визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Зараховано у строк відбування покарання перебування в установах попереднього ув`язнення з 10.02.2017 по 04.07.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вказаним вироком вирішено питання щодо речових доказів,
за участі сторін кримінального провадження:
- прокурора ОСОБА_8 ,

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, при наступних обставинах.
Приблизно о 1815 год. 05 листопада 2016 року, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , під час сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , яка виникла на побутовому ґрунті, наніс останній чотири удари руками в область правої та лівої скули обличчя. Після цього, приблизно о 0100 год. 06 листопада 2016 року, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_9 ще чотири удари кулаками в обличчя, а також один удар долонею правої руки в область лобної ділянки голови, в результаті якого ОСОБА_9 упала на спину. ОСОБА_6 при цьому, нахилившись над ОСОБА_9 , кулаком правої руки наніс їй один удар в область грудей, а потім схопивши ОСОБА_9 правою рукою за волосся штовхнув її таким чином, що вона впала головою на дерев`яну тумбочку, що знаходилась в кімнаті будинку.
В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: забій головного мозку, крововилив під тверду мозкову оболонку (150 мл) по випуклій поверхні правої півкулі, крововиливів у м`які тканини тімяно-височної області голови справа, на лобі зліва та справа, на переносиці, в області скули справа, в проекції кутку нижньої челюсті справа, на підборідді зліва; тупої травми грудної клітини: крововилив у краю реберної дуги зліва, перелом 5-го лівого ребра з крововиливом у міжреберні м`язи в місці перелому; тупої травми живота: крововиливи у брижейку тонкого кишечника; крововилив і садна лівого бедра, крововилив обох колінних суглобів.
Тілесні ушкодження у виді внутрішньочерепної травми, враховуючи односторонню локалізацію субдуральної гематоми (випукла поверхня правої півкулі), осередок забою речовини головного мозку (полюс правої тім`яної долі) з інтактивними м`якими мозковими оболонками, стовщення рельєфу лівої півкулі, утворилися від травматичного контакту з тупим (тупими) об`єктом (об`єктами) по ротаційному механізму, не могли утворитися при падінні, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення.
Тілесні ушкодження у виді тупої травми грудної клітини з крововиливом у краю реберної дуги та переломом 5-го лівого ребра утворилися від травматичного контакту з тупим (тупими) об`єктом (об`єктами) та відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Тілесні ушкодження у виді тупої травми живота з крововиливом в брижейку тонкого кишечника, крововиливу та садна лівого бедра, крововиливу обох колінних суглобів утворилися від травматичного контакту з тупим (тупими) об`єктом (об`єктами) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Смерть потерпілої ОСОБА_9 настала в результаті здавлення головного мозку субдуральной гематомою та знаходиться у прямому причинному зв`язку з внутрішньочерепною травмою та наявними тілесними ушкодженнями в ділянці голови.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати і закрити кримінальне провадження щодо її підзахисного ОСОБА_6 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_6 , свою вину в спричиненні співмешканці ОСОБА_9 умисних тяжких тілесних ушкоджень, від яких остання померла, заперечив. Крім того, ОСОБА_6 повідомив, що визнавальні покази під час досудового розслідування давав під психологічним тиском та тортурами з боку працівників поліції, та не вчиняв тих дій, в яких обвинувачується, а висновок прокуратури, зроблений за результатами перевірки зазначених фактів, є формальним і поверховим. Саме тому суд повинен був визнати протокол слідчого експерименту від 08.11.2016 за участі ОСОБА_10 та додатки до нього (відеозапис на диску) недопустимими доказами та не мав посилатись на них при винесенні судового рішення.

Також вважає, що покази свідка ОСОБА_11 не підтверджують винуватість ОСОБА_6 у скоєнні цього злочину, також не підтверджують винуватість обвинуваченого і зібрані по справі інші докази.
Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, висновок прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції та просив залишити вирок суду без змін, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що в задоволені апеляційної скарги слід відмовити, з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам справи.

Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому не визнав. Суду пояснив, що проживав з ОСОБА_9 у цивільному шлюбі 13 років. 05 листопада 2016 року зранку ОСОБА_9 пішла на роботу, а він залишився вдома з сином. В обід нагодував сина і поклав спати, а сам випив приблизно 150 грам горілки і приліг біля сина. Приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_9 повернулась з роботи, забрала сина і пішла з ним до магазину. Він залишився вдома і задрімав. Потім ОСОБА_9 повернулась з сином додому, він проснувся від того, що син прийшов до нього у кімнату і почав гратися іграшками. Він піднявся і вийшов на кухню, до нього підійшов син, взяв за руку і завів до маленької кімнати, де знаходилась ОСОБА_9 . Остання сиділа на підлозі, роздягнена, була лише в футболці та спідній білизні, в неадекватному (п`яному) стані. Він почав з нею з`ясовувати стосунки, ОСОБА_9 в свою чергу почала висловлюватись на його адресу нецензурною лайкою, він роздратувався та дав їй два-три ляпаси по обличчю (долонями по щокам), в цей час вона знаходилась на підлозі, після цього вклав на диван проспатися і вкрив ковдрою. Забрав дитину і пішли до іншої кімнати. Через деякий час почув гуркіт, сказав сину залишатись в кімнаті, а сам пішов до кімнати, в якій знаходилась ОСОБА_9 . Зайшовши до цієї кімнати побачив, що ОСОБА_9 знаходиться на підлозі і повзе в сторону кухні. Він знову підняв її і вклав на диван, а вона почала його ображати. Зайшла сусідка ОСОБА_12 , він її провів до будинку, щоб вона подивилась в якому стані ОСОБА_9 . Коли він з ОСОБА_13 зайшли, то ОСОБА_9 стояла рачки на кухні біля газової плити, вони вдвох її підняли під руки і знову поклали на диван. ОСОБА_9 сказала, що хоче їсти, він накормив її борщем. Також ОСОБА_9 сказала, що в неї болить голова, ОСОБА_12 принесла їй дві обезболюючі таблетки. ОСОБА_9 випила одну таблетку і лягла відпочивати. Він її не бив і більше до неї не торкався. Пішов з сином відпочивати в іншу кімнату. Серед ночі чув гуркіт, але не підводився і до кімнати, в якій знаходилась ОСОБА_9 , не заходив. Вранці проснувся, син ще спав, зайшов до кімнати, в якій перебувала ОСОБА_9 і побачив, що остання лежить на підлозі біля дивану, вкрита ковдрою, голова на бік. Він почав її гукати, але вона не відзивалась, вирішив, що вона без свідомості і побіг до сусідів. Сусідка викликала швидку допомогу. Приїхала швидка допомога і констатувала смерть ОСОБА_9 . Він разом з фельдшером ОСОБА_11 , яка приїхала на виклик, викликали поліцію. Видимих тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_9 , він не бачив. Його роздратувало те, що біля ОСОБА_9 , коли вона сиділа в кімнаті на підлозі, була пуста пляшка від горілки, він з цієї пляшки випив лише трошки і те, що вона злякала сина. ОСОБА_9 привела сина додому, а потім сама кудись пішла, куди і скільки часу її не було, він не знає. ОСОБА_9 за життя зловживала алкогольними напоями. Звідки у ОСОБА_9 така велика кількість тілесних ушкоджень, він не знає. Зазначив, що під час досудового розслідування та першого розгляду справи в суді покази надавав під тиском працівників поліції, розписки про отримання пам`яток про процесуальні права та обов`язки підписував заднім числом. Працівники поліції застосовували до нього фізичний та психологічний тиск..
Свідок ОСОБА_11 суду показала, що працює медичною сестрою в підстанції ТМО «ЦЕМД та МК у Кіровоградській області», яка розташована на території с. Аджамка Кіровоградського району. Восени 2016 року, точної дати не пам`ятає, надійшов виклик від ОСОБА_14 , що її сусідці ОСОБА_9 погано, оскільки її побили. Сусідка дізналась про виниклу ситуацію від ОСОБА_6 , який прийшов до неї і повідомив, що ОСОБА_15 погано. Вона поїхала на виклик, до будинку зайшла сама, в дальній кімнаті будинку в кутку на підлозі знаходилось тіло ОСОБА_9 з піджатими ногами без ознак життя. На тілі (обличчя, руки, ноги, живіт, грудна клітина) було безліч саден, гематом та крововиливі (запечена кров з носа та рота), можна сказати, що на тілі не було живого місця. Вона констатувала смерть, записала данні ОСОБА_6 з його слів та викликала поліцію, передавши їм всю інформацію, якою володіла. Дитину ОСОБА_9 на той час забрала сусідка. ОСОБА_6 пояснив їй, що ввечері ОСОБА_9 прийшла додому п`яна та побита, він її поклав на ліжко відпочивати, а сам з дитиною пішов спати в іншу кімнату, зранку, зайшовши до кімнати, побачив, що остання не дихає. Чи вживав ОСОБА_6 алкоголь стверджувати не може, він був в збудженому стані, однак вона вважає, що це могло бути наслідком виниклої ситуації. ОСОБА_9 знала як односельчанку, остання зловживала алкоголем, однак до дитини ставилась добре, ніколи сина ОСОБА_16 самого не лишала. Чула від жителів села та сусідів, що ОСОБА_6 за час спільного життя з ОСОБА_9 неодноразово бив останню.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у скоєнні інкримінованого йому діяння підтверджується дослідженими та оголошеними в судовому засіданні зібраними по справі іншими доказами, а саме:
- протоколами огляду місця події від 06.11.2016 та 07.11.2016 з фототаблицями, яким оглянуто будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено труп ОСОБА_9 із тілесними ушкодженнями; виявлено та вилучено штани синього кольору, кофти синього та червоного кольору, дверцята від тумбочки (том 1, а.с.30-32, 34-43);
- протоколом огляду предмету та постановою від 07.11.2016, якими оглянуто та долучено в якості речових доказів штани синього кольору, кофти синього та червоного кольору, дверцята від тумбочки (том 1, а.с.44, 45);
- протоколом слідчого експерименту від 08.11.2016 за участю ОСОБА_6 з фототаблицями та відповідним відеозаписом, згідно яких ОСОБА_6 розповів і показав на місцевості обставини вчинення злочину, а саме: спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , в результаті яких остання померла (том 1, а.с.58-69)
- копією паспорта ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 1, а.с.72);
- копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_9 № 1075 від 10.11.2016 та довідкою про причину смерті №1075, згідно яких причиною смерті ОСОБА_9 є ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, намір невизначений (том 1, а.с.73);
- характеристикою на ОСОБА_9 , згідно якої остання за час проживання в с.Аджамка Кіровоградського району Кіровоградської області зарекомендувала себе з хорошої сторони (том 1, а.с.51);
- висновком експерта №1016 від 15.12.2016, яким встановлено, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: а) внутрішньочерепна травма: забій головного мозку, крововилив під тверду мозкову оболонку (150 мл) по випуклій поверхні правої півкулі, крововилив у м`які тканини тімяно-височної області голови справа, крововиливи: на лобі зліва та справа, на переносиці, в області скули справа, в проекції кутку нижньої челюсті справа, на підборідді зліва; б) тупа травма грудної клітини: крововилив у краї реберної дуги зліва, перелом 5-го лівого ребра з крововиливом у міжреберні м`язи в місці перелому; в) тупа травма живота: крововиливи у брижейку тонкого кишечника; г) крововилив і садна лівого бедра, крововиливи обох колінних суглобів. Тілесне ушкодження у виді внутрішньочерепної травми, враховуючи односторонню локалізацію субдуральної гематоми (випукла поверхня правої півкулі), осередок забою речовини головного мозку (полюс правої тім`яної долі) з інтактними м`якими мозковими оболонками, стовщення рельєфу лівої півкулі, утворилися від травматичного контакту з тупим (тупими) об`єктом (об`єктами) по ротаційному механізму, і не могли утворитися при падінні, по відношенню до живих осіб має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент нанесення. Тілесне ушкодження у виді тупої травми грудної клітини з крововиливами у краї реберної дуги та переломом 5-го лівого ребра утворилось від травматичного контакту з тупим (тупими) об`єктом (об`єктами) та по відношенню до живих осіб мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Тілесне ушкодження у виді тупої травми живота з крововиливом в брижейку тонкого кишечника утворилось від травматичного контакту з тупим (тупими) об`єктом (об`єктами) та по відношенню до живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Тілесне ушкодження у виді крововиливу та садни лівого бедра, крововиливів обох колінних суглобів утворились від травматичного контакту з тупим (тупими) об`єктом (об`єктами) та по відношенню до живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_9 настала в результаті здавлення головного мозку субдуральною гематомою та знаходиться у прямому причинному зв`язку з внутрішньочерепною травмою та наявними тілесними ушкодженнями в ділянці голови. При судово-токсикологічній експертизі в крові і гематомі від трупу ОСОБА_9 етиловий алкоголь не виявлено. Тілесні ушкодження ОСОБА_9 могли утворитись при обставинах про які вказує ОСОБА_6 в протоколі слідчого експерименту від 08.11.2016 та протоколі його допиту від 08.11.2016 (том 1, а.с.74-79);
- висновком № 3974 від 10.11.2016, згідно якого в крові та гематомі від трупа ОСОБА_9 не виявлені метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий та ізоаміловий спирти (том 1, а.с.80);
- висновком експерта № 1723-24 від 16.11.2016, яким встановлено, що ОСОБА_9 мала прижиттєві тілесні ушкодження (давність приблизно 12 годин) у вигляді: забою головного мозку в потиличній частині, крововилив у м`яку мозкову оболонку, субдуральний крововилив, крововилив у стінці тонкого кишечника, шкірі підборіддя і живота (том 1, а.с.81-82);
- висновком експерта № 792 від 08.12.2016, якими встановлено групову приналежність крові ОСОБА_9 (том 1, а.с.85-86);
- висновком експерта № 795 від 10.11.2016, якими встановлено групову приналежність крові ОСОБА_6 (том 1, а.с.88-89);
- висновком судово-психіатричного експерта № 535 від 02.12.2016, згідно якого ОСОБА_6 у момент вчинення злочину психічним захворюванням не страждав і в даний час психічними захворюваннями не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, у відношенні інкримінуємого правопорушення слід вважати осудним, застосування заходів медичного характеру не потребує (том 1, а.с.90-91).
Враховуючи хаотичність та локалізацію нанесення ударів, наявність множинних тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_9 , які знаходяться на різних частинах тіла та відносяться до категорії легких, середньої тяжкості та тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент нанесення, поведінку ОСОБА_6 під час та після нанесення тілесних ушкоджень, суд дійшов висновку, що у обвинуваченого був умисел саме на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклого конфлікту.
Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, судом першої інстанції із достовірністю встановлено доведеною вину ОСОБА_6 , що саме обвинувачений умисно наніс потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження, що спричинили її смерть та кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Також суд першої інстанції не взяв до уваги твердження обвинуваченого та його захисника про непричетність ОСОБА_6 до вчиненого кримінального правопорушення, порушення права обвинуваченого на захист, застосування насильства під час досудового розслідування, про що мотивовано та обґрунтовано зазначив в мотивувальній частині оскаржуваного вироку.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до вимог ст.65 КК України врахував, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин. Як особа ОСОБА_6 характеризується посередньо, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має малолітню дитину, відповідно до ст.89 КК України є особою, яка не має судимості..
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено, а обставиною, шо обтяжує покарання, суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи зазначене, дані про особу обвинуваченого, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, думку прокурора щодо призначення покарання, суд дійшов правильного висновку за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у межах санкції ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі, що цілком відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення та попередження вчинення нових злочинів можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.
Підстав для застосування вимог статей 69, 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому судом встановлено не було.
Саме таке покарання на думку суду, з яким також погоджується і апеляційний суд, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нового злочину.

Доводи апеляційної скарги адвоката про скасування вироку суду та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 за обставин, вказаних в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає безпідставними та у задоволенні яких слід відмовити, з наступних підстав.
Колегія суддів не погоджується з твердження апелянта з приводу того, що суд повинен був визнати протокол слідчого експерименту від 08.11.2016 року за участі ОСОБА_10 та додатки до нього (відеозапис на диску) недопустимим доказам, тому що визнавальні покази ОСОБА_6 давав під психологічним тиском та тортурами з боку працівників поліції. Оскільки, судом першої інстанції було прийнято до уваги, та повідомлено відповідні органи відповідно до якого встановлено відсутність фактів застосування до ОСОБА_6 фізичного та психологічного тиску з боку працівників поліції під час проведення досудового розслідування, що підтверджується результатами перевірки від 12.02.2010 за вих. № 888/118-2020 (т.2 а.с.151-152).
Крім того, в суді першої інстанції ні обвинуваченим ні його захисником не порушувалось питання про визнання вказаної перевірки недопустимою та такою, що проведена формально і поверхово.
Тобто обвинувачений та його адвокат фактично погодились із вказаним висновком, з якого вбачається, що жодних незаконних дій з боку працівників поліції, а саме фізичне насильство та недозволені методи слідства, в тому числі спонукання щодо надання неправдивих свідчень відносно ОСОБА_6 , за наслідками проведеної перевірки, вказані факти не знайшли свого підтвердження.
Колегія суддів також не погоджується з твердження апелянта з приводу того, що ОСОБА_6 не причетний до скоєння вказаного злочину, оскільки судом першої інстанції вірно зазначено, щодо невизнання своєї вини ОСОБА_6 у вчинені даного злочину (яка неодноразово змінювалась під час розгляду справи) та відсутність умислу на спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть останньої, є неправдивою та направленою на пом`якшення своєї вини і розцінюється як спосіб захисту власних інтересів та спроби уникнути кримінальної відповідальності, так як дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі доказів, показами свідка, письмовими доказами та речовими доказами, які є логічними, послідовними та взаємоузгоджуються між собою.
Пояснення обвинуваченого про те, що загибла ОСОБА_9 була в неадекватному (п`яному) стані, спростовується висновком експерта № 1016 від 15.12.2016, яким встановлено що смерть ОСОБА_9 настала в результаті здавлення головного мозку субдуральною гематомою та знаходиться у прямому причинному зв`язку з внутрішньочерепною травмою та наявними тілесними ушкодженнями в ділянці голови, які утворилися від травматичного контакту з тупим (тупими) об`єктом (об`єктами) по ротаційному механізму, і не могли утворитися при падінні. Також спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що коли вона прийшла на виклик то побачила на підлозі тіло ОСОБА_9 без ознак життя. На тілі (обличчя, руки, ноги, живіт, грудна клітина) було безліч саден, гематом та крововиливі (запечена кров з носа та рота). Твердження ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_9 перебувала в стані алкогольного сп`яніння також спростовується, висновком експерта № 1016 від 15.12.2016, в якому зазначено, що при судово-токсикологічній експертизі в крові і гематомі від трупу ОСОБА_9 етиловий алкоголь не виявлено та висновком експерта № 3974 від 10.11.2016, згідно якого в крові та гематомі від трупа ОСОБА_9 не виявлені метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий та ізоаміловий спирти.
Наведені докази у сукупності не викликають сумніву, є достовірними, належними, об`єктивними та допустимими, не суперечать один одному, та повністю узгоджуються між собою.
Крім того, як вбачається із оскаржуваного вироку прокурором надано пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_6 від 08.11.2016 та від 30.12.2016 з відмітками про отримання та підписом обвинуваченого; протоколи про роз`яснення права на захист від 08.11.2016 та 30.12.2016, з яких слідує, що слідчим Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_17 роз`яснено ОСОБА_6 ст.20 КПК України (забезпечення права на захист). Також у вказаних протоколах зазначено, що ОСОБА_6 ознайомившись з правами, заявив, що бажає захищати себе самостійно і, що таке рішення не пов`язане із відсутністю у нього коштів на адвоката, які підписані ОСОБА_6 . В протоколах допиту підозрюваного від 08.11.2016 та 30.12.2016 міститься відмітка, що ОСОБА_6 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.42 КПК України, а також вручено пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки, що підтверджується його власноручним підписом у вказаних протоколах. Відповідно повідомлення по підозру від 08.11.2016 і повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 30.12.2016, ОСОБА_6 також роз`яснені його права.
Із вказаного вбачається, що ОСОБА_6 під час досудового розслідування зазначив, що бажає захищати себе самостійно, перешкод, які б заважали ОСОБА_6 залучити захисника під час досудового розслідування у обвинуваченого не було. Інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення у відповідності до вимог ст.12 КК України не відноситься до особливо тяжких злочинів, будь-якої іншої підстави з передбачених ст.52 КПК України щодо обов`язкової участі захисника не встановлено.
Під час судового розгляду кримінального провадження для захисту інтересів ОСОБА_6 був залучений захисник. За вказаних обставин твердження апелянта про порушення прав обвинуваченого на захист не знайшло свого підтвердження.
Посилання апелянта на те, що пояснення свідка ОСОБА_11 , не підтверджують винуватість ОСОБА_6 , є лише припущенням апелянта, оскільки будь-якими належними доказами не підтверджено.
Крім того, протоколи огляду місця події від 06.11.2016 та 07.11.2016 з фототаблицями, яким оглянуто будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; протокол огляду предмету та постанова від 07.11.2016, якими оглянуто та долучено в якості речових доказів штани синього кольору, кофти синього та червоного кольору, дверцята від тумбочки; протокол слідчого експерименту від 08.11.2016 за участю ОСОБА_6 з фототаблицями та відповідним відеозаписом, згідно яких ОСОБА_6 розповів і показав на місцевості обставини вчинення злочину, а саме спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , в результаті яких остання померла; копії паспорта ОСОБА_9 та лікарського свідоцтва про її смерть, характеристика на загиблу; висновки експертиз №1016 від 15.12.2016, № 3974 від 10.11.2016, № 1723-24 від 16.11.2016, № 792 від 08.12.2016, № 795 від 10.11.2016, № 535 від 02.12.2016, підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення в сукупності з іншими доказами.
Отже, дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, оціненими в сукупності, повністю спростовуються доводи сторони захисту щодо порушенням права обвинуваченого на захист, застосування до нього тиску з боку працівників поліції, необхідності визнання слідчого експерименту від 08.11.2016 за участю ОСОБА_6 з фототаблицями та відповідним відеозаписом недопустимим доказом, що покази свідка ОСОБА_11 не підтверджують винуватість ОСОБА_6 у скоєнні цього злочину, також не підтверджують винуватість обвинуваченого і зібрані по справі інші докази.
Будь-яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляційній скарзі не наведено, а тому апеляційний суд вважає необхідним вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим який перебуває під вартою у той самий строк з дня отримання судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4