Справа № 554/9227/20
ВИРОК

Іменем України

Дата документу 19.02.2021

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого клеймувальником по гарячому металу металургійного комбінату "Азовсталь", одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

встановив:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

28.09.2017 року ОСОБА_4 на добровільній основі уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на 3 (три) роки.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 296 від 04.11.2018 року, солдата ОСОБА_4 , призначено на посаду заступника командира бойової машини-навідника-оператора 3 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС-121100Д, шпк «молодший сержант».

09.06.2020 року ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, умисно, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, не з`явився вчасно на службу без поважних причин на ранкове шикування особового складу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , та лише 29.09.2020 року добровільно з`явився до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю та пояснив, що 09.06.2020 року будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу без поважних причин на ранкове шикування особового складу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , та лише 29.09.2020 року добровільно з`явився до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві. У вчиненому щиро розкаявся, наразі з військової служби звільнився, працює, утримує малолітню дитину.

Суд рахує, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України вважає повністю доведеною.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, який відноситься до тяжкого.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України не судимий, посередньо характеризується, на обліках нарколога та психіатра не перебуває.

Ризик його небезпеки для суспільства та вчинення повторних кримінальних правопорушень уповноваженим органом з питань пробації оцінюється як середній.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Ці обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тому суд рахує за необхідне і достатнє призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення - протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1