Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1725/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на вилучений в ході проведеного 14.04.2021 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 кредитний договір №31.01.2019-100003850 від 31.01.2019 року з 2 зразками підписів ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання вказав, що вказаний документ відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, має доказове значення у кримінальному провадженні №0000305, тому накладення арешту на нього необхідно з метою забезпечення його збереження як речового доказу.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.
Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000305 від 22.10.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 160, ч. 1 ст. 310 КК України, за фактом протиправної діяльності громадянина України, який пропонує надання виборцям неправомірної вигоди за вчинення дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ними свого виборчого права, а саме голосування за окремого кандидата на місцевих виборах, а також за фактом виявлення та вилучення під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 кущів рослин, схожих на рослини роду конопель зі слідами догляду.
25.11.2020 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 було обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КК України.
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що однією з осіб, яка прийняла пропозицію проголосувати на території Київської області, є ОСОБА_5
14.04.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.03.2021 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено кредитний договір №31.01.2019-100003850 від 31.01.2019 року з 2 зразками підписів ОСОБА_5 , який того ж дня постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000305.
З урахуванням того, що вилучений під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 документ має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення його збереження, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на вилучений в ході проведеного 14.04.2021 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 кредитний договір №31.01.2019-100003850 від 31.01.2019 року з 2 зразками підписів ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7