Справа № 184/19/21
Номер провадження 1-кп/184/101/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду матеріали кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000236 від 13.11.2020 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе (Покров) Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
09.11.2020 о 20 годині 50 хвилин ОСОБА_3 знаходився разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 в приміщенні квартири за адресою їхнього мешкання АДРЕСА_2 , де в бесіді з ОСОБА_5 , на ґрунті тривалих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . В цей же день та час, знаходячись там же і реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_5 не менше п`яти ударів кулаками правої та лівої руки в область обличчя, від яких ОСОБА_5 впала на підлогу. Після чого, в цей же день і час, знаходячись там же, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний наміру спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_5 не менше 3 ударів ногами по тулубу та голові. Вказаними навмисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому скроневого відростку гілки нижньої щелепи справа, гематоми м`яких тканин лобно-скроневої області, закритого перелому кісток носу, синців навколо обох очей, двох забитих ран волосяної частини голови, крововиливів шиї. Згідно висновку судово-медичної експертизи №773 від 14.12.2020 року тілесні ушкодження у вигляді - крововиливів шиї - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Згідно висновку судово-медичної експертизи №773 від 14.12.2020 року тілесні ушкодження у вигляді - закритого перелому кісток носу, синців навколо обох очей, двох забитих ран волосяної частини голови - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Згідно висновку судово-медичної експертизи №773 від 14.12.2020 року тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому скроневого відростку гілки нижньої щелепи справа, гематоми м`яких тканин лобно-скроневої області справа відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого та пояснив, що дійсно наніс тілесні ушкодження своїй матері, про що на даний час щиро жалкує та у вчиненому злочині розкаюється.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом визнано вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на даний час перебуває у реабілітаційному центрі «Благодать», де характеризується позитивно, наявність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставин, які пом`якшують покарання, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, звільнивши обвинуваченого від реального відбування призначеного покарання з іспитовим строком, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого та попередять вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов відсутній.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.
За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1