ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/5213/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/976/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
29 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю прокурора - ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9
захисника - адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 , представника ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» ОСОБА_11 , представника ТОВ «Асканія Дістріб`юшн» ОСОБА_12 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 05 жовтня 2020 року у відношенні ОСОБА_9 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Єнакієве, Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше не засудженого, працюючого водієм у ТОВ «Асканія Дістріб`юшн» м. Київ, зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресом: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Позов потерпілого ОСОБА_13 про стягнення моральної та матеріальної шкоди задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія Дістріб`юшин» на користь ОСОБА_13 моральну шкоду у сумі 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія Дістріб`юшин» на користь ОСОБА_13 матеріальні збитки у сумі 2700 (дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_13 процесуальні витрати на правову допомогу у сумі 3955 (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 56 коп.
Стягнуто з засудженого ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням авто-технічної експертизи, у сумі 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн. 12 коп.
Згідно вироку, ОСОБА_9 04.09.2019, близько 12 години 00 хвилин, керував технічно справним транспортним засобом - автомобілем «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався по основній дорозі по вулиці Гвардійській, м. Чугуїв, Харківської області в напрямку від вулиці Музейна до вулиці Леонова, зі швидкістю близько 40 км/год. В районі будинку № 4 на вул. Гвардійська, м. Чугуїв, Харківської області водій ОСОБА_9 не впевнився у безпечному здійсненні маневру, почав здійснювати обгін інвалідної коляски з електричним приводом, на якій рухався ОСОБА_13 в попутному напрямку, чим, відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи, порушив вимоги п.п. 1.7, 13.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких: «Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності»; «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», в результаті цього допустив зіткнення з інвалідною коляскою з електричним приводом, на якій рухався ОСОБА_13 .
Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_9 виразилося в тому, що він, керуючи технічно справним транспортним засобом, в залежності від дорожньої обстановки, не впевнився у безпечному здійсненні маневру, почав здійснювати обгін інвалідної коляски з електричним приводом, на якій в попутному напрямку рухався ОСОБА_13 , в результаті чого допустив зіткнення з нею, внаслідок чого останній отримав, відповідно до висновку судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження у вигляді садна на лобі, закритого переламу хірургічної шийки лівої плечової кістки, які утворилися від ударної дії тупими твердими предметами. За ступенем тяжкості садно кваліфікується по критерію розладу здоров`я як легке тілесне ушкодження, закритий перелам плечової кістки кваліфікується по критерію тривалості розладу здоров`я як середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я (більш як 21 день) (п. п. 2.2.1.в. 2.3.2.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗУ 17.01.1995).
В діях водія автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи, вбачаються невідповідності вимогам п.п.1.7 та 13.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної події. В умовах даної пригоди водій автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 мав технічну можливість попередити зіткнення шляхом виконання вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Для виконання вказаних вимог у водія ОСОБА_9 не було перешкод технічного характеру.
Вказані дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Обвинувачений просить вирок в частині призначеного покарання змінити, призначити покарання у виді штрафу від 200 до 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян із розстрочкою виплати частинами строком до 1 року без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Місячний оклад ОСОБА_9 станом на січень 2020 року становить 6085,00 грн. Так, ТОВ «Асканія Дістріб`юшн» є основним місцем роботи обвинуваченого та єдиним джерелом його доходів. Виконання посадових обов`язків обвинуваченим полягає в керуванні автотранспортними засобами, що в свою чергу вимагає наявності у працівника відповідного права на керування. У разі позбавлення обвинуваченого права керувати транспортними засобами, останній фактично буде позбавлений єдиного джерела доходів, що унеможливить забезпечення ним власних базових потреб. Судом призначено основне покарання, що є найтяжчим з перелічених у санкції статті видів покарань, а також застосовано додаткове покарання.
З огляду на вище сказане, враховуючи щире каяття обвинуваченого та його повне сприяння у розкритті злочину, а також той факт, що ОСОБА_9 притягається до кримінальної відповідальності вперше, захист вважає, що наведені обставини вказують на здатність обвинуваченого виправитися без призначення додаткового покарання.
У процесі розгляду справи сторона обвинувачення не наполягала на застосуванні до обвинуваченого додаткового покарання, а представник потерпілого залишив дане питання на розсуд суду, обвинувачений вважає, що призначення йому додаткового покарання є необгрунтованим.
Суд першої інстанції, вмотивувавши рішення щодо призначення покарання ОСОБА_9 , при постановленні вироку на підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого з випробуванням, не лише від основного, але одночасно і від додаткового покарання у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що вочевидь суперечить вказаним вимогам Закону. Це є самостійною підставою для скасування оскаржуваного Вироку в даній частині.
Представник ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» просить вирок скасувати в частині вирішення позову до ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», а саме стягнення витрат на правову допомогу в сумі 3955,56 гривень. У задоволенні вимог позову про стягнення витрат на правову допомогу з ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» відмовити, в решті вирок суду залишити без змін. Розгляд проводити за відсутності представника ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ».
В процесі розгляду кримінальної справи ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було залучено до участі у ній у якості цивільного відповідача, оскільки між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ТОВ «ВІА ТРАНС ЕКСПЕДИЦІЯ» у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було укладено Договір (Поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6553273, забезпечений транспортний засіб «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням обвинуваченого ОСОБА_9 . Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку СУД СТЯГУЄ З ОБВИНУВАЧЕНОГО НА КОРИСТЬ ПОТЕРПІЛОГО всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
КПК України не передбачає стягнення на корить потерпілого процесуальних витрат з інших, ніж обвинувачений, учасників справи. Станом на день ухвалення вироку ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» жодним чином не порушено права ОСОБА_13 на відшкодування шкоди. Посилається на постанову від 21 листопада 2018 року у справі № 462/6473/16-ц Великої Палати Верховного Суду.
Представник ТОВ «Асканія Дістріб`юшн» просить вирок суду в частині задоволення вимог ТОВ «Асканія Дістріб`юшн» скасувати, ухвалити новий, яким в задоволенні позову до ТОВ «Асканія Дістріб`юшн» про стягнення моральної шкоди в сумі 200 000 гривень, матеріальних збитків 2 700 гривень, витрат на правову допомогу 21 044, 44 гривень відмовити повністю.
Витрати Позивача у розмірі 2700,00 грн. в жодній формі не є наслідком дій Відповідача 1 як юридичної особи, а тому вимоги про їх стягнення є неправомірними та не можуть бути задоволені судом. У тексті оскаржуваного Вироку суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував своє рішення про задоволення даної вимоги цивільного позивача до Відповідача 1, що вказує на порушення судом принципу обґрунтованості судового рішення. Відповідач 1, як юридична особа, не міг керувати транспортним засобом і його дії не могли стати причиною завдання моральної шкоди потерпілому. Заявлена Потерпілим сума моральної шкоди є необгрунтовано завищеною. ДТП за участю Потерпілого та ОСОБА_9 сталося 04 вересня 2019 року. Пізніше, в цей же день, Потерпілий відбув до Туреччини. При цьому, до місцевого, в Туреччині, закладу охорони здоров`я Потерпілий звернувся лише 13 вересня 2019 року, тобто більше ніж через тиждень після ДТП. Це ставить під сумнів ступінь причинно- наслідкового зв`язку між ДТП та погіршенням стану здоров`я потерпілого 13 вересня 2019 року. У свою чергу, доданими до цивільного позову документами лише підтверджується зв`язок між результатами комп`ютерної томографії та подією ДТП. Описані в цивільному позові страждання, хоча і змінили стан життя Потерпілого, проте не стали перепоною для здійснення закордонної подорожі. В доданому до цивільного позову епікризі пацієнта, лікарем Мехмет А. Акдоган вказано, що 13 вересня 2019 року пацієнт був прийнятий до відділення інтенсивної терапії в зі спонтанними порушеннями. З цього слідує висновок, що до 13 вересня 2019 року Потерпілий почувався нормально. Сума відшкодування моральної шкоди непропорційна розміру понесених потерпілим матеріальних збитків. Судом не враховано, що згідно ст. 26 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Вважає, що факт здійснення потерпілим витрат на правову допомогу є недоведеним, а тому відповідна вимога про їх відшкодування не може бути задоволена судом. На апеляційні скарги в частині цивільного позову потерпілий подав заперечення, де вказує, що ТОВ «Асканія Дістріб`юшн», як особа, що володіє транспортним засобом повинно відшкодувати шкоду завдану їх працівником, тому витрати понесені за наслідками ДТП у розмірі 2700 (1000 за звіт про розмір завданої матеріальної шкоди спричиненої пошкодженням інвалідної коляски, 1700 за послуги перекладача виписки з лікарні в Туреччині) повинно відшкодувати «Асканія Дістріб`юшн». Щодо моральної шкоди вказує на страждання, яких зазнав після травми, час необхідний для відновлення, рухливість руки повністю не відновлена. Погіршення стану здоров`я в Туреччині мало місце через ДТП, що встановлено лікарями. Зазначає, що моральна та матеріальна шкода не відшкодовані, обвинувачений не вибачився. Законодавство не встановлює вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, тому кошти внесені на поточний рахунок адвоката ОСОБА_8 , можливо вважати такими, що внесені готівкою, про що були надані відповідні довідки. Вказує, що за надання правової допомоги в суді другої інстанції додатково витрачено 15 000 гривень та в цілому складає 40 000 гривень. Просить вирок суду в частині задоволення цивільного позову залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення, додатково стягнути з відповідачів на його користь витрати на правову допомогу на стадії розгляду справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 15 000 гривень, пропорційно до частки вимог, які задоволені.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, думку прокурора та представника потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного. Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікації його дій в апеляційних скаргах не заперечуються. Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. За вироком суду обвинуваченому призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Разом з тим, санкція ч. 1 ст. 286 КК України, яка діяла на момент ДТП, передбачала покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Як вбачається зі змісту журналу судового засідання від 15.09.2020 року прокурор не вбачав підстав для позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами, представник потерпілого у призначенні покарання покладався на розсуд суду. Крім того, потерпілий подав заперечення на подані апеляційні скарги лише в частині цивільного позову. Враховуючи позицію учасників провадження щодо додаткового покарання, яке санкцією ч. 1 ст. 286 КК України визначене як альтернативне, обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого протягом судового розгляду, який повністю визнає вину у вчиненому, те, що він є внутрішньо переміщеною особою, колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку із чим вирок суду в частині призначення покарання слід змінити.
Разом з тим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог обвинуваченого щодо призначення йому покарання у виді штрафу від 200 до 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян із розстрочкою виплати частинами строком до 1 року. Судом першої інстанції обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд визнано його щире каяття та визнання вини. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені. Окрім цього судом було враховано характер і ступінь скоєного злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, конкретні обставини справи, наслідки, те що потерпілим є інвалід і його фізичний стан та дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, працює, щиро розкаявся у вчиненому злочині.
Призначаючи основне покарання суд достатньою мірою врахував обставини кримінального правопорушення, його наслідки для особи, що має інвалідність, тому підстав для визначення обвинуваченому іншого виду покарання у виді штрафу не вбачається. Крім того, судом першої інстанції обвинуваченого звільнено від реального відбування призначеного покарання строком на 1 рік.
Щодо цивільного позову потерпілого, заявленого під час судового провадження, то суд при вирішенні питання щодо стягнення процесуальних витрат та матеріальних збитків з ТОВ «Асканія Дістріб`юшн» та ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» допустив помилки. Згідно позовних вимог ОСОБА_13 потерпілий просив стягнути з ТОВ «Асканія Дістріб`юшн» 2700 гривень за витрати здійснені у зв`язку із перекладом висновку з лікарні в Туреччині та у зв`язку із складенням спеціалістом звіту про збитки, спричинені ушкодженням інвалідної коляски та процесуальні витрати на правову допомогу пропорційно з ТОВ «Асканія Дістріб`юшн» та ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ». Суд першої інстанції, задовольняючи вказані вимоги потерпілого, не врахував положень КПК України. Відповідно до ст. 118 КПК України процесуальні витрати, окрім іншого, складаються з витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів тощо. Частиною 1 ст. 122 КПК України визначено що витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. З урахуванням вказаних норм КПК України суд не мав достатніх підстав для прийняття рішення про стягнення процесуальних витрат на правову допомогу та залучення спеціаліста, який склав висновок про збитки, завдані пошкодженням інвалідної коляски, з ТОВ «Асканія Дістріб`юшн» та ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ».
Вказані процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. Але враховуючи, що в даному випадку позовні вимоги, як збитки, були заявлені саме до ТОВ «Асканія Дістріб`юшн» та ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» як відповідачів у кримінальному провадженні, а обвинувачений був позбавлений можливості в суді першої інстанції заперечувати проти таких вимог, які не були звернені на той час саме до нього, оспорювати їх розмір, колегія суддів відмовляє в задоволенні цивільного позову в цій частині.
Вказана обставина не позбавляє потерпілого можливості вирішувати питання про стягнення процесуальних витрат в порядку ч. 5 ст. 534 КПК України в суді першої інстанції, що узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17.
Щодо стягнення з ТОВ «Асканія Дістріб`юшн» витрат на оплату послуг перекладача, який здійснив переклад медичного висновку з лікарні в Туреччині, де потерпілий перебував на лікуванні, що становить 1700 гривень, колегія суддів не вбачає обгрунтованих підстав для задоволення цих позовних вимог.
Згідно обвинувачення визнаного судом доведеним та яке ніким не оспорюється внаслідок ДТП потерпілому відповідно до висновку судово-медичної експертизи спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна на лобі, закритого переламу хірургічної шийки лівої плечової кістки, які утворилися від ударної дії тупими твердими предметами. Перебування потерпілого на лікуванні в Туреччині, наявність у медичному висновку іноземної клініки вказівки на те, що виявлений за результатами КТ крововилив у ліву центральну кишку та крововилив у мозочок пов`язані із травмою, отриманою 9 днів тому, не обумовлює необхідність відшкодування витрат, понесених потерпілим для здійснення перекладу вказаного висновку, враховуючи що останній не заявляв жодних вимог про відшкодування витрат, пов`язаних із лікуванням в Туреччині, та витрат, пов`язаних із спричиненням шкоди здоров`ю. Наявність вказаного висновку нічого не підтверджує та не спростовує в даному кримінальному провадженні, оскільки відповідно до пред`явленого обвинувачення ОСОБА_9 інкриміновано порушення правил дорожнього руху, що призвело до конкретних, зазначених в обвинувальному акті наслідків. Те, що в медичному висновку іноземної лікарні зазначено про крововиливи, пов`язані із травмою, отриманою 9 днів тому, виходить за межі пред`явленого обвинувачення, а тому підстав для задоволення позовних вимог в цій частині не вбачається.
З приводу стягнення з ТОВ «Асканія Дістріб`юшн» на користь потерпілого моральної шкоди в розмірі 200 000 гривень, колегія суддів не вбачає підстав вважати таке рішення необгрунтованим.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу.
Розмір моральної шкоди на переконання апеляційного суду відповідає тому ступеню страждань, яких зазнав потерпілий, оскільки останній має інвалідність першої групи. Внаслідок інвалідності обмежений в здатності себе обслуговувати, а враховуючи, що в нього було виявлено закритий перелам хірургічної шийки лівої плечової кістки, це ще більше ускладнило його життя, оскільки його робочою рукою до ДТП була саме ліва рука, яка за наслідками ДТП була зламана. На переконання апеляційного суду розмір моральної шкоди обгрунтований достатньою мірою у цивільному позові потерпілого. Апеляційні доводи ТОВ «Асканія Дістріб`юшн» з цього приводу є безпідставними. Крім того, неспроможними є посилання апелянта на положення ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Вказана норма не може бути застосована в даному випадку, оскільки страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю не стягується. Крім того, дана норма застосовується щодо страховика, тоді як відповідачем за вимогою про стягнення моральної шкоди є роботодавець ТОВ «Асканія Дістріб`юшн», що узгоджується з наведеними вище положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом в залежності від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження в частині вирішення цивільного позову, приходить висновку, що місцевий суд при визначенні розміру завданої потерпілому моральної шкоди належним чином врахував характер правопорушення, ступінь вини обвинуваченого, глибину душевних страждань потерпілому та інші обставини, які мають істотне значення, тому не вбачає підстав для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди. Суд погоджується з указаними висновками місцевого суду та вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди було визначено виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також з урахуванням фізичних та моральних страждань потерпілого і конкретних обставин справи, а тому вважати його необґрунтовано завищеним підстав немає. Посилання ТОВ «Асканія Дістріб`юшн» на те, що потерпілий в цей же день, коли сталося ДТП, відбув до Туреччини на відпочинок, не зменшують отриманих ним страждань та не можуть бути прийняті до уваги як безумовні підстави для зменшення відшкодування за спричинену моральну шкоду.
Щодо вимог потерпілого про стягнення процесуальних витрат на правову допомогу, витрачених під час апеляційного розгляду, то вони є обгрунтованими в частині наявності правових підстав для їх стягнення. Разом з тим, з урахуванням вимог ст. 124 КПК України такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого, а не з відповідачів.
Потерпілим надано договір про надання правової допомоги на стадії апеляційного розгляду справи від 17.03.2021 року, укладений з адвокатом ОСОБА_8 . Відповідно до Додатку № 1 до вказаного договору розмір гонорару адвоката складає 15 000 гривень. Потерпілим долучено акт про виконані роботи, відповідно до якого вказані послуги виконані. Фотокопією товарного чеку та довідкою адвоката про оплату послуг підтверджується факт здійснення оплати потерпілим послуг адвоката за договором.
Враховуючи положення ст. 124 КПК України, ту обставину, що обвинувачений не заперечував обгрунтованості та розміру заявлених вимог, клопотання потерпілого підлягає частковому задоволенню, а процесуальні витрати на правову допомогу в розмірі 15 000 гривень, понесені під час апеляційного розгляду справи, - стягненню з обвинуваченого.
Відповідно до ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: 1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; 2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; 3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; 4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України колегія суддів, -
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу представника ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» ОСОБА_11 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу представника ТОВ «Асканія Дістріб`юшн» ОСОБА_12 задовольнити частково.
Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 05 жовтня 2020 року у відношенні ОСОБА_9 в частині призначеного покарання та цивільного позову змінити.
Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України вважати ОСОБА_9 звільненим від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_13 задовольнити частково.
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_13 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія Дістріб`юшин» на користь ОСОБА_13 матеріальних збитків у сумі 2700 (дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_13 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія Дістріб`юшин» та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_13 25 000 гривень процесуальних витрат на правову допомогу. Вирок суду в частині рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія Дістріб`юшин» на користь ОСОБА_13 моральної шкоди у сумі 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. та стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_13 матеріальних збитків у сумі 38100 (тридцять вісім тисяч сто) грн. 00 коп. залишити без змін.
Клопотання ОСОБА_13 про стягнення процесуальних витрат на правову допомогу, понесених при розгляді справи в апеляційному суді, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_13 процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.
У решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: