11.03.2021 ЄУН 397/47/21
Провадження №1-кп/389/18/21
У Х В А Л А

11 березня 2021 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000375 від 27.10.2020, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В :

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою так як дія попередньої ухвали відносно обвинуваченого закінчує свою дію 22.03.2021 року. Обгрунтував клопотання тим, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, а саме закінченого замаху на вбивство, тобто протиправного заподіяння смерті іншій людині, тому враховуючи тяжкість покарання в разі доведення його вини, може в подальшому переховуватись від слідства та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, які є родичами обвинуваченого.
Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Просили застосувати стосовно ОСОБА_4 інший, більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту, оскільки вважають, що ризики вказані прокурором необґрунтовані. Крім того, зазначивши ОСОБА_4 проживає спільно з матір`ю, яка потребує допомоги, оскільки перенесла оперативне втручання, не може пересуватись, а брат страждає на хворобу епілепсія, а тому вказані особи потребують постійної підтримки та допомоги.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», яке набуло статусу остаточного, в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для ув`язнення.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки за вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Це дає достатні підстави вважати про реальність такого ризику з боку обвинуваченого, який знаючи про тяжкість покарання за вчинене діяння, може переховуватись від суду.

Крім того, обвинувачений не одружений, не працевлаштований, утриманців не має, тому відсутність міцності соціальних зв`язків, також є ризиком його зникнення у разі перебування на волі або скоєння ним нових злочинів. Також існує ризик, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого, свідків.

З огляду на викладене та заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого під вартою.

Продовжуючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді взяття під варту, не відпали, що також унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

В силу п.2 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави в даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.177, 178, 179, 182, 183, 314-316, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Бовтишка Олександрівського району Кіровоградської області, дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, починаючи з 13.45 год. 11 березня 2021 року по 13.45 год. 09 травня 2021 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для відому.

На ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Знам`янського
міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1