Справа № 177/758/16-к
Провадження № 1-кп/177/3/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.05.2021
Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 08.02.2016 за ч. 2 ст. 369-2 КК України щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопілля Криворізького району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, пенсіонера, одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого,
адвоката ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , рішенням сесії Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 17.11.2015 № 02-I/VII обраний головою Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, має 7 ранг 4 категорії державних службовців, є службовою особою органів місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 141 Конституції України, ст.ст. 12, 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення Конституційного Суду України № 7-рп/99, селищний голова є головною посадовою особою відповідної територіальної громади з представницьким мандатом. Голова сільради очолює її виконавчий комітет, головує на її засіданнях. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про місцеве самоврядування» голова селищної ради є посадовою особою четвертої категорії. Згідно зі ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні ради мають право передавати земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Так, голова Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_3 , 20.01.2016 близько о 13 год. 00 хв., на території с. Новопілля Криворізького району Дніпропетровської області, використовуючи владу та службове становище, з корисливих мотивів, запропонував ОСОБА_6 надати йому неправомірну вигоду у сумі 16000,00 доларів США та 8000,00 грн для подальшого надання службовим особам ради та відповідних державних установ за прийняття рішень про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою й узгодження питань затвердження проектної документації із землеустрою щодо відведення ОСОБА_7 і ОСОБА_6 земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, площею 16 га, пообіцявши прийняття позитивних рішень радою та державними установами.
25.02.2016 близько о 15 год. 25 хв., у приміщенні кафе, розташованого в будинку АДРЕСА_2 , голова Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_3 , використовуючи владу та службове становище, з корисливих мотивів, отримав від ОСОБА_7 і ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 8000,00 доларів США та 8000,00 грн за обіцянку здійснити вплив на службових осіб ради та відповідних державних установ за прийняття рішень про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою й узгодження питань затвердження проектної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, площею 16 га, пообіцявши прийняття позитивних рішень радою та державними установами.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 369-2 КК України, за ознаками одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав. Поряд з цим, 12.05.2021 захисником обвинуваченого ОСОБА_3 , адвокатом ОСОБА_5 подано письмове клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 369-2 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження згідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні 21.05.2021, кожен окремо, подане клопотання підтримали у повному обсязі та просили задовольнити з підстав, наведених у ньому.
Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.
Порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, регламентовано параграфом 2 глави 24 КПК України.
Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.
За змістом ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цих Кодексом, здійснюється виключно судом.

Згідно з ч. 2 ст. 369-2 КК України (у редакції Закону станом на 01.01.2016) «Зловживання впливом», передбачено відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, або пропозиції чи обіцянки здійснити вплив за надання такої вигоди та визначено покарання у виді штрафу від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Редакцією ч. 2 ст. 369-2 КК України, станом на 23.04.2021, «Зловживання впливом», передбачено відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або пропозиція чи обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди, з призначенням покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Відповідно до ч. 2 ст.12 КК України (у редакції Закону від 01.01.2016) злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачено покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Редакцією ч. 4 ст. 12 КК України станом на 23.04.2021 визначено, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України станом на 01.01.2016 належало до злочинів середньої тяжкості та на день розгляду вказаного клопотання, станом на 21.05.2021, належить до нетяжких злочинів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції Закону станом на 23.04.2021), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п'ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Також, положення щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності за вчинення злочину середньої тяжкості, якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років, містилося у п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (редакція Закону станом на 01.01.2016)

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст.49 КК України, перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Крім того, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Дотримання умов, передбачених ч. ч. 1-3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.
В ухвалі Верховного Суду від 14.09.2020, справа № 493/1843/16-к, зазначено, що матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.
Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Також, як зазначено в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа № 462/2762/14, провадження № 51-1241км18), що за змістом статей 284 - 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019, у справі № 345/2618/16-к.
Обвинуваченим ОСОБА_3 , відносно якого відсутні відомості щодо наявності судимостей, вчинення інших злочинів та переховування від суду та слідства, а отже, не встановлено наявності підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, подано клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України та закриття провадження у справі від 12.05.2021, тобто після спливу більш ніж 5 (п`яти) років з дня вчинення злочину.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що йому відомі наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав та він наполягає на задоволенні заявленого ним клопотання .
Отже, зважаючи на те, що з дня вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення (злочину) за ч. 2 ст. 369-2 КК України минуло більше ніж п`ять років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся і не переривався, а також те, що обвинувачений надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, суд вважає можливим закрити кримінальне провадження щодо нього та звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , застосований згідно з ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2016 у вигляді застави, - підлягає скасуванню.
Водночас, після набрання вказаною ухвалою законної сили, застава, що внесена обвинуваченим ОСОБА_3 на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області, у розмірі 27560,00 грн, підлягає поверненню обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України (а.п.150-151).
Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не подавався.
Долю речових доказів у справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження щодо нього, процесуальні витрати стягненню з останнього не підлягають, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.
.

Керуючись п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284, ст. ст. 369-372, 376 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_5 , - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 369-2 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 08.02.2016 за ч. 2 ст. 369-2 КК України щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 369-2 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді застави, скасувати.
Після набрання ухвалою суду законної сили кошти, у сумі 27560 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, внесені ОСОБА_3 у якості застави, згідно з ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2016, на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, - повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Речові докази:
-програвач марки «TRANSCEND», серійний номер Ф280382720, який згідно з розпискою передано ОСОБА_6 (а.п.17-18), - залишити за належністю останньому;
-CD-R «Maximus» з аудиофайлами розмов ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.п.17,19), 4 (чотири) DVD-диски (а.п.68-69); копії паспортів та ідентифікаційних номерів ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_12 , посвідчення ОСОБА_13 (а.п.103-123), електронні носії інформації Micro-SD інв. № 71 т (S/N GF8H9D141280) та Micro-SD інв. № 72 т (S/N GF8H9D141280) (а.п.198-199), - зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000098 від 08.02.2016;
-особову справу ОСОБА_3 , яку на зберігання направлено до Новопільської сільської ради (а.п.95-97), - залишити у володінні Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.
-зразок хімічної речовини «Світлячок» на аркуші білого паперу, змиви на спиртові серветки з обох рук ОСОБА_3 , поміщені до спеціальних (експертних) пакетів № 2652011, № 2652009, № 2652010, № 2652013, імітаційні засоби у сумі 7800 (сім тисяч вісімсот) доларів США купюрами номіналом по 100 (сто) доларів, поміщені до спеціального (експертного) пакету № 1726174, імітаційні засоби у сумі 6000 (шість тисяч) гривень купюрами номіналом по 100 (сто) гривень, поміщені до спеціального пакету № 1726173, що після проведення експертизи № 1/8.11/471 від 21.03.2016 опечатані в 6 (шість) пакетів із полімерного матеріалу та 3 (три) паперових пакети з пояснювальним написом та відбитком печатки «ДЛЯ ВИСНОВКІВ № 70/2» НДЕКЦ при ГУМВС України в області, які поміщено в поліетиленовий пакет опечатаний биркою з підписом ст. слідчого ОСОБА_14 (а.п. 139-14а) знищити.
-грошові кошти на загальну суму 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок та 200 (двісті) доларів США (а.п.33,146-148), - передати за належністю ОСОБА_7 .
Процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1760,80 (а.п.129) та 1587,72 грн (а.п.141), - віднести на рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали суду складено та оголошено 24.05.2021 о 08 год. 30 хв.

Суддя: