Справа № 567/1179/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000219 від 28.10.2020р. по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янець-Подільський Хмельницької області, зареєстроване та фактичне місце проживання АДРЕСА_1 , одруженого, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 діючи умисно, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03 червня 2009 року, при не встановлених слідством обставинах незаконно придбав та незаконно зберігав з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.
Так, 02.08.2020р. близько 16.40 год., ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи по проспекту Незалежності, що у м.Острог Рівненської області, неподалік магазину «Рукавичка», зустрівся із особою під псевдонімом « ОСОБА_6 », яка діяла під контролем правоохоронних органів (конфіденційно співпрацювала), та щодо якої відповідно до ст.15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» здійснюються заходи безпеки, з метою збуту їй особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу.
В подальшому, 02.08.2020р. близько 16.40 год., перебуваючи по АДРЕСА_2 , під час зустрічі ОСОБА_4 отримав грошову винагороду в сумі 220 грн., та всупереч вимогам зазначених законів, незаконно збув особі під псевдонімом « ОСОБА_6 » подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта від 21.08.2020р. № 2.1-1061/20 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 1,004 г, що знаходилася у паперовому згортку.
Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000р., канабіс віднесений до списку 1 таблиці І «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено».
Окрім того, діючи повторно, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03 червня 2009 року, ОСОБА_4 при невстановлених слідством обставинах незаконно придбав та незаконно зберігав з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.
Так, 28.08.2020р. близько 13.25 год., ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, діючи з корисливих мотивів та повторно, з метою власного збагачення, перебуваючи по проспекту Незалежності, що у м.Острог Рівненської області, неподалік магазину «Рукавичка», зустрівся із особою під псевдонімом « ОСОБА_6 », яка діяла під контролем правоохоронних органів (конфіденційно співпрацювала), та щодо якої відповідно до ст.15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» здійснюються заходи безпеки, з метою збуту їй особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу.
В подальшому, 28.08.2020р. близько 13.25 год., перебуваючи по проспекту Незалежності поблизу будинку №20, що у м.Острог Рівненської області, під час зустрічі ОСОБА_4 отримав грошову винагороду в сумі 1300 грн., та діючи повторно, всупереч вимогам зазначених законів, незаконно збув особі під псевдонімом « ОСОБА_6 » подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта від 02.10.2020р. №2.1- 1132/20 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 4,17 г.
Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000р., канабіс віднесений до списку 1 таблиці І «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено».
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України визнав повністю та пояснив, що весною 2020р. він в м.Острог познайомився з хлопцем, та останній в одній з розмов поцікавився у нього чи вживав (курив) він будь-коли наркотичні засоби, у відповідь на що він стверджувально відповів про періодичне вживання наркотичних засобів. Вони обмінялися номерами мобільних телефонів. Через деякий час новий знайомий почав неодноразово йому телефонувати та просити про допомогу у придбанні наркотичних засобів. Спочатку він відмовляв новому знайомому у його проханні та згодом погодився збути йому наркотичні засоби. Так, 02.08.2020 р. в післяобідню пору він зустрівся з новим знайомим неподалік магазину «Рукавичка», що в м.Острог по проспекту Незалежності та передав йому згорток з наркотичним засобом марихуаною, за що отримав 220 грн. Згодом новий знайомий знову зателефонував йому з аналогічним проханням та 28.08.2020р. в обідню пору поблизу магазину «Рукавичка», що в м.Острог по проспекту Незалежності він вдруге збув йому наркотичний засіб марихуану, за що отримав від нього 1300 грн., після чого був затриманий працівниками поліції.

ОСОБА_4 пояснив, що він періодично вживав наркотичний засіб марихуану після того як прочитав в мережі інтернет про вживання марихуани в медичних цілях з метою послаблення періодичних больових відчуттів, які виникали у нього після травмування правого коліна та одного з пальців лівої руки. Зазначив, що придбавав наркотичний засіб для власного споживання у невідомих осіб у м.Хмельницький, які залишали його у «закладках». Отримані від збуту наркотичних засобів 220 грн. він витратив на оплату комунальних послуг за квартиру, що знаходиться в м.Острог, яку він знімав під час навчання, та 1300 грн., які були отримані від повторного збуту наркотичних засобів у нього було вилучено працівниками поліції.

Зазначив, що вчинені злочини він здійснив внаслідок збігу складних життєвих обставин та важкого матеріального становища, оскільки, навчаючись на державній формі навчання в НУ «Острозька академія», він стипендії не отримував, та коштів на поточні побутові потреби, оплату за найм житла та харчування не вистачало, оскільки його сім`я збирала грошові кошти на операцію для ОСОБА_7 , яка була його бабусею, та невдовзі внаслідок захворювання в грудні 2020р. померла. Пояснив, що через важке матеріальне становище в його сім`ї він офіційно працевлаштувався в липні 2020 р. на роботу задля того, щоб фінансово не обтяжувати свою родину та самостійно покривати свої витрати, проте незначний розмір заробітної плати та несвоєчасна виплата останньої та не у повному розмірі призвели до того, що він вчинив інкріміновані йому злочини. Зазначив, що в серпні 2020р. він отримав заробітну плату за липень лише у розмірі 805 грн., що було недостатньо для покриття поточних витрат з оплати за житло, комунальні послуги та продукти харчування, що й спонукало його вчинити злочинні дії.

У вчиненому щиро розкаюється, вказав на те, що зробив для себе висновки про негідну поведінку, обіцяє в майбутньому подібного не вчиняти. При призначенні міри покарання просив суворо не карати.
В судовому засіданні встановлено, що обставини справи встановлені даним вироком, а саме місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форма вини і мотиви злочину ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати по першому епізоду за ч.2 ст.307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, та по другому епізоду також за ч.2 ст.307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція учасників судового розгляду щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України обвинуваченим скоєно тяжкі злочини.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що він характеризується виключно позитивно, раніше не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, одружився, має постійне місце проживання та роботи, має на утриманні непрацездатну бабусю ОСОБА_8 , за якою він здіснює догляд в силу того, що остання є інвалідом 2 групи довічно, та згідно лікарського заключення від 07.05.2021р. остання не здатна до самостійного пересування та потребує сторонньої допомоги довічно, в тому числі при самообслуговуванні.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, та інкріміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення було вчинено останнім внаслідок збігу складних життєвих обставин та важкого матеріального становища.

В той же час, відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, беручи до уваги, що зберігання та збут наркотичних засобів мало місце ОСОБА_4 у невеликих розмірах, з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, який характеризується виключно позитивно, усвідомлення ним протиправності своєї злочинної поведінки та наміру в подальшому суворо дотримуватись закону, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочинів внаслідок збігу складних життєвих обставин та важкого матеріального становища, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обтяжуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд приходить до висновку про наявність підстав для призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.307 КК України, що на переконання суду буде співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, і за змістом якої суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, суд, урахувавши тяжкість злочину, особу винного та інші обставини провадження, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, згідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, вид і строк призначеного покарання, обставини, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває та вважає за необхідне встановити його строком на 3 роки.

При вирішенні питання щодо застосування додаткового покарання суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.2 ст.59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього кодексу.

Водночас, відповідно до вимог п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненннями), якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки ст.77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав при застосуванні ст.75 КК України призначати додаткове покарання у виді конфіскації майна, передбаченої санкцією ч.2 ст.307 КК України.

При вирішенні питання щодо обраного запобіжного заходу суд виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 29.08.2020р. відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 54925 грн., з одночасним покладенням на обвинуваченого, у разі внесення застави, обов`язків визначених ухвалою. Заставу у визначеному судом розмірі було внесено заставодавцем та обвинуваченого було звільнено з-під варти.
Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
Беручи до уваги викладене суд приходить до висновку, що внесена застава після набрання вироком законної сили підлягає поверненню заставодавцю.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення 5 судових експертиз у даному кримінальному провадженні становлять 7845,60 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи у вищевказаному розмірі.
Керуючись ст.ст.100, 122, 124, 370, 374 КПК України, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_4 відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Повідомити ОСОБА_4 , що він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, попередити його, що він протягом іспитового строку не повинен вчиняти нового злочину.
Запобіжний захід у вигляді застави залишити без змін до набрання вироком законної сили. Після набрання вироком законної сили заставу повернути заставодавцю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 7 845,60 грн. витрат на проведення експертизи.
Речові докази у справі :

1)наркотичний засіб - канабіс масою 1,004 г. (в перерахунку на висушену речовину), упакований до сейф-пакету ЕКСПЕРТНОЇ СЛУЖБИ МВС України №2334692, вилучений під час оперативної закупки 02.08.2020р. та зберігається в камері зберігання речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області - знищити;

2) наркотичний засіб - канабіс масою 4,17 г. (в перерахунку на висушену речовину), упакований в спец-пакет ЕКСПЕРТНОЇ СЛУЖБИ МВС України № 2844250, вилучений під час оперативної закупки 28.08.2020р. та зберігається в камері зберігання речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області - знищити;

3) контрольний зразок бинта до змивів, упакований до сейф-пакету ЕКСПЕРТНОЇ СЛУЖБИ МВС №2179405 та зберігається в камері зберігання речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області - знищити;

4) змиви з обох рук ОСОБА_4 , змив із карману шортів, упаковані до сейф-пакету ЕКСПЕРТНОЇ СЛУЖБИ МВС №2179403 та зберігаються в камері зберігання речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області - знищити;

5) зразок бинта із зразком спеціальної хімічної речовини «Промінь-1», який використовувався при помітці грошових коштів 28.08.2020р., упакований до сейф-пакету ЕКСПЕРТНОЇ СЛУЖБИ МВС №2179404 та зберігається в камері зберігання речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області - знищити;

6) грошові кошти в сумі 1300 грн., виділені для проведення оперативної закупки, вилучені в ході особистого обшуку у ОСОБА_4 , упаковані у сейф-пакет ЕКСПЕРТНОЇ СЛУЖБИ МВС №2179402 та зберігаються у банківській установі ПАТ КБ «ПриватБанк» - повернути ГУНП в Рівненській області;

7) дерев`яну трубку для паління із вмістом речовини рослинного походження коричневого кольору, подрібненні рослинні речовини коричневого кольору, які не є наркотичним засобом канабісом, та нашарування речовини коричневого кольору на наданій на дослідження дерев`яній люльці, які не є наркотичним засобом - екстрактом канабісу, які були упаковані в спец-пакет ЕКСПЕРТНОЇ СЛУЖБИ МВС України № 2179456 та зберігаються в камері зберігання речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області - знищити;

8) електронні ваги марки «DIAMOND», модель «100», упаковано в пакет Національної поліції України № ЕХР 0160503 та зберігаються в камері зберігання речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області повернути законному володільцю;

9) ноутбук марки «ASUS» модель «К53Т» чорного кольору із зарядним пристроєм, упаковано в пакет Національної поліції України Головного слідчого управління №7232542, який належить ОСОБА_4 та зберігається в камері схову речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області конфіскувати;

10) паспорт для виїзду за кордон, виданий на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , вилучений на виконання ухвали Острозького районного суду від 29.08.2020р. про обрання запобіжного заходу у вигляді застави та зберігається при матеріалах кримінального провадження - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1