ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/454/21 Справа № 693/952/19 Категорія: Глава 46 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання за участі: прокурора захисникаОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 24 вересня 2019 року, якою приведено у відповідність із законодавством України вирок Тушинського районного суду м. Москви від 12.10.2017 щодо ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 111, п."в" ч. 4 ст. 162, ч. 2 ст. 325 КК Російської Федерації,

в с т а н о в и в :

Міністерство юстиції України звернулось до Жашківського районного суду Черкаської області з клопотанням, в порядку ст. 610 КПК України, про приведення вироку Тушинського районного суду м. Москви від 12.10.2017 щодо ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 111, п."в" ч. 4 ст. 162, ч. 2 ст. 325 КК Російської Федерації, у відповідність із законодавством України.
Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 24.09.2019 клопотання Міністерства юстиції України задоволено, приведено у відповідність із законодавством України вирок Тушинського районного суду м. Москви від 12.10.2017 щодо ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 111, п."в" ч. 4 ст. 162, ч. 2 ст. 325 КК Російської Федерації та визнано його засудженим за: ч. 2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі; ч. 4 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі; ч. 3 ст. 357 КК України до виправних робіт на строк 6 місяців з утриманням 10% заробітку у дохід держави, а на підставі ч. 2 ст. 70 КК України, п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, до остаточного покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 20.04.2021 виправлено описку в ухвалі Жашківського районного суду Черкаської області від 24.09.2019 в частині написання прізвища засудженого ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 24.09.2019 змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, ОСОБА_9 вважати засудженим за: ч. 2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі; ч. 4 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі; ч. 3 ст. 357 КК України до штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, просить остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 12 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідно, складанню не підлягає та має виконуватись самостійно.
Зазначає, що суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 357 КК України, однак безпідставно призначив йому покарання у виді виправних робіт на строк 6 місяців з утриманням 10% заробітку у дохід держави, яке не передбачено санкцією відповідної частини статті КК України.

Ухвала Жашківського районного суду Черкаської області від 20.04.2021 про виправлення описки, допущеної в ухвалі Жашківського районного суду Черкаської області від 24.09.2019 щодо ОСОБА_9 в апеляційному порядку не оскаржена.

На виконання ухвали судді Черкаського апеляційного суду від 22.06.2021 Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Черкаській області засудженому ОСОБА_10 призначено адвоката ОСОБА_7 для здійснення захисту за призначенням, який діє на підставі доручення від 24.06.2021 № 023-0001336.

Міністерство юстиції України, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду не забезпечило участь в судовому засіданні свого уповноваженого представника. В листі, що надійшов на електронну адресу суду 22.06.2021, заступник директора Департаменту начальник Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права ОСОБА_11 , підтримавши апеляційні вимоги прокурора, просить судовий розгляд проводити без участі представника Мін`юсту.

З огляду на наведене апеляційний розгляд кримінального провадження здійснюється за відсутності представника Міністерства юстиції України, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 610 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думки прокурора в підтримку апеляційної скарги з наведених в ній доводів, захисника ОСОБА_7 , який у вирішенні апеляційних вимог поклався на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та обміркувавши над апеляційними доводами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора належить до задоволення.

Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Підставою, передбаченою п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України, для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Переглянувши в межах апеляційних вимог прокурора ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 24.09.2019, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції при розгляді клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, при визначенні засудженому ОСОБА_10 виду покарання за ч. 3 ст. 357 КК України, допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема застосовано закон, який не підлягає застосуванню, що призвело до неправильного призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень і є безумовною підставою для зміни судового рішення в межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Приводячи у відповідність із законодавством України вирок Російської Федерації, суд першої інстанції не врахував наведених вище положень Загальної частини КК України, та призначив ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 357 КК України покарання, що не передбачено санкцією частини статті КК України.

Як вбачається з ухвали Жашківського районного суду Черкаської області від 24.09.2019, дії ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 357 незаконне заволодіння паспортом або іншим особистим документом, кваліфіковано вірно.

Разом з цим, призначаючи ОСОБА_10 покарання за ч. 3 ст. 357 КК України, судом не врахована санкція відповідної частини статті КК України, яка за незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до трьох місяців, або обмеження волі на строк до трьох років і не передбачає такого виду покарання як виправні роботи, яке наразі призначено засудженому.

За змістом ч. 3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Відповідно до ст. 2 Конвенції про передачу засуджених осіб (надалі Конвенція), особу, засуджену на території однієї Сторони, може бути передано на територію іншої Сторони, відповідно до положень Конвенції, для відбування призначеного їй покарання. З цією метою засуджена особа може висловити державі винесення вироку або державі виконання вироку своє побажання бути переданою згідно з Конвенцією. З урахуванням положень ч. 1 ст. 9 Конвенції, компетентні органи держави виконання вироку продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно з положеннями ст. 10 Конвенції, яка передбачає те, що у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку. Якщо покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку, або якщо її законодавство цього вимагає, держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у мірі можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироку для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку. Відповідно до ст. 11 Конвенції, при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Враховуючи наведені норми міжнародного та національного законодавства, в тому числі положення ст. 51 КК України про те, що штраф є менш тяжким видом покарання, ніж виправні роботи, ОСОБА_10 призначається за ч. 3 ст. 357 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Остаточне покарання ОСОБА_10 має бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань та з урахуванням положень ч. 3 ст. 72 КК України про те, що покарання у виді штрафу складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

З огляду на встановлене, колегія суддів вважає обґрунтованими апеляційні вимоги прокурора та задовольняє їх в повному обсязі.

Кваліфікація дій ОСОБА_9 за санкціями частин статей КК України та призначене покарання за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, прокурором в апеляційному порядку не оскаржується, тому колегією суддів не перевіряється.

Керуючись ст. 404, п. 2 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 24.09.2019 змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати засудженим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за:

-ч. 2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі;

-ч. 4 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі;

-ч. 3 ст. 357 КК України до штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі та штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн., який складанню не підлягає і належить виконуватися самостійно.

У решті ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 24.09.2019 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий

Судді