Справа № 362/1077/21
Провадження № 1-кп/362/445/21
УХВАЛА

18.03.2021

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у залі суду в місті Василькові Київської області відкрите підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні від 15 лютого 2021 року за № 0000153 щодо

ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 309, частиною 2 статті 307 КК України.

У судове засідання прибули:
прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 .

Суд установив:

25 лютого 2021 року зазначений обвинувальний акт надійшов до Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою від 02 березня 2021 року призначено підготовче судове засідання за вказаним обвинувальним актом.

Під час підготовчого судового засідання прокурор та інші учасники провадження вважали за можливе призначити судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні.

Клопотань про витребування певних речей чи документів або про виклик певних осіб для допиту в якості свідків у судовому засіданні не заявлено.

Кримінальне провадження за обвинувальним актом підсудне Васильківському міськрайонному суду Київської області.

Підстав для закриття кримінального провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового розслідування не встановлено.

Істотні порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, а тому, суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за вказаним обвинувальним актом до розгляду в судовому засіданні.

Підстави для проведення закритого судового засідання відсутні.

Судове засідання слід проводити в приміщенні суду в залі судового засідання з обов`язковою участю прокурора, обвинуваченого, захисника, в передбачений статтею 316 КПК України строк.

Також у судовому засіданні прокурор заявив клопотання «про обрання дії покладених на обвинуваченого обов`язків», у якому ставить питання про покладення на обвинуваченого визначених частиною 5 статті 194 КПК України обов`язків, а саме:

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання мотивоване, тим, що на даний час продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні зазначеного клопотання прокурора з мотивів недоведеності останнім наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, та необґрунтованості клопотання, зокрема, зауваживши на невиконанні прокурором вимог статті 184 КПК України, відсутності доказів на підтвердження вищенаведеної позиції прокурора, а також порушенні встановленого частиною 2 вказаної статті строку надання відповідного клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується.

Із матеріалами клопотання обвинувачений і захисник ознайомились під час технічної перерви, оголошеної в судовому засіданні.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню прокурора, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з частиною 1 статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.
Так, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ухвалою від 18 вересня 2020 року застосував до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16 листопада 2020 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі 168160 гривень, із покладенням у разі внесення застави на ОСОБА_3 обов`язків:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому, яким проводиться досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

21 вересня 2020 року ОСОБА_3 звільнено з-під варти, оскільки внесено заставу у визначеному розмірі.

Ухвалами від 16 листопада 2020 року та від 06 січня 2021 року слідчі судді Шевченківського районного суду м. Києва продовжували строк дії наведених вище обов`язків, покладених на ОСОБА_3 згідно з ухвалою від 18 вересня 2020 року.

У вказаних судових рішеннях слідчі судді констатували обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри, а також наявність зазначеного ризику.

Що стосується аргументів сторони захисту про необґрунтованість клопотання прокурора, суд зауважує на такому.

На даній стадії судового процесу суд, як суд, установлений законом для розгляду справи по суті, не має права вирішувати такі питання, як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування, яке закінчується спрямуванням обвинувального акту до суду. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що суддя не може приймати участь в подальшому розгляді справи як такий, що вже надасть відповідні висновки щодо доказів та обґрунтованості підозри, оскільки вони межують з доведенням винуватості, як і передчасно впливають на оцінку доказів та висновків щодо доведення винуватості поза розумним сумнівом, тобто на неупередженість до виходу до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по суті. Бо оцінка обґрунтованості підзори полягає в оцінці матеріалів кримінального провадження, які відповідають вимогам статті 84 КПК України та дають підстави для ухвалення рішення в порядку статті 94 КПК України.

Більше того, за правилами частини 5 статті 291 КПК України, яка визначає вимоги до обвинувального акту та чіткий перелік документів, які до нього додаються, надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Наразі суд лише на стадії підготовчого судового засідання, а отже надання та дослідження доказів на предмет обґрунтованості підозри є неможливим.

Ці висновки також ґрунтуються на загальних засадах кримінального провадження, визначених положеннями статей 7, 17, 22, 23, 26 КПК України, якими визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Отже, такий розсуд суду дає обґрунтовані підстави вважати, що положення глави 18 КПК України застосовуються судом під час судового розгляду лише у тій частині, що не суперечать загальним положенням судового провадження.

Тож суд, оцінуючи клопотання прокурора, бере до уваги лише той факт, що в передбаченому законом порядку, судом установленим законом слідчим суддею, було надано відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є майже незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Надаючи оцінку доводам, які наведені прокурором у клопотанні, враховуючи пояснення захисника, оцінюючи наявні відомості про особистість останнього, суд погоджується зі стороною обвинувачення щодо існування ризиків та їх незмінності.

Суд при цьому враховує, що понять ризиків, як і видів доказів, якими вони можуть підтверджуватися, національне законодавство України не містить. Однак, беручи до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі данні, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр щодо таких ризиків, тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є. А отже, розглядаючи клопотання, судом наведено ті фактичні дані, які, на його думку, є доказами в розумінні положень частини 1 статті 177 КПК України.

Водночас слід зауважити на тому, що відповідно до частини 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Своєю чергою, за приписами частини 1 статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

При цьому за змістом частини 7 статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Оскільки строк, на який на ОСОБА_3 були покладені згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ухвалою від 18 вересня 2020 року та в подальшому продовжені обов`язки закінчився, відповідні обов`язки є скасованими.

За правилом частини 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання прокурора та застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього передбачені частиною 5 статті 194 КПК України обов`язки, згідно з клопотанням прокурора.

Керуючись статтями 177, 194, 314-315-317 КПК України, суд

ухвалив:

1. Клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити частково.

2. Обрати щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 17 травня 2021 року включно, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього такі обов`язки:

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

3. Призначити кримінальне провадження № № 0000153 щодо ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 309 частиною 2 статті 307 КК України, до судового розгляду на 06 квітня 2021 року об 11:00 годині в приміщенні суду за адресою: Київська область, місто Васильків, вулиця Шевченка, 8.

4. Справу розглядати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

5. Визначити склад осіб, які братимуть участь в судовому розгляді: прокурор, обвинувачений, захисник,

6. Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1