ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 658/4120/20
Номер провадження 11-cc/819/222/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

Секретаря ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Захисника адвоката: ОСОБА_7

Підозрюваного: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000048 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30 березня 2021 року, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.146 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30 березня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Каховського РВП ГУНП в Херсонській області про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Крім того на підозрюваного покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, а саме до 29 травня 2021 року.

В обґрунтування вказаних апеляційних вимог прокурор зазначив, що слідчим у його клопотанні належним чином мотивовано наявність достатніх підстав для подальшого застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та надано відповідні докази на підтвердження такої позиції. Поруч із цим, слідчий суддя залишив поза увагою долучені до клопотання матеріали, лише оголосивши їх перелік, без реального дослідження і оцінки.

Вказує, що органом досудового розслідування доведено існування ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків. При цьому більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти вказаним ризикам, оскільки підозрюваний потребує постійного візуального контролю.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, захисника, підозрюваного, у судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою та підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому при вирішенні питання щодо запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ст.199 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно підозрюваного, може бути продовжений слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

У такому разі, відповідно до положень ч.3 ст.199 КПК України на сторону обвинувачення покладено обов`язок довести, що заявлені ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з вимогами ч.5 ст.199 КПК України, у разі якщо слідчий, прокурор не доведе, що зазначені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, на слідчого суддю покладено обов`язок відмовити в продовженні строку тримання під вартою.

Як вбачається із матеріалів провадження та змісту оскаржуваного судового рішення, ухвалою Херсонського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном до 27 лютого 2021 року.

Ухвалою слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 26 лютого 2021 року, дію вказаного запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 продовжено терміном до 30 березня 2021 року.

26 березня 2021 року слідчий СВ ВП №1 Каховського РВП ГУНП в Херсонській області звернувся до слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області із клопотанням в якому просив продовжити підозрюваному ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 29 травня 2021 року.

Вказане клопотання слідчий мотивував існуванням обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.146 КК України, а також подальшим існуванням ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, продовжити свою кримінально-протиправну діяльність чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий вказував на неможливість завершення досудового розслідування та необхідність проведення ряду процесуальних дій.

Відмовляючи в задоволення вказаного клопотання, слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення не доведено обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Перевіривши оскаржуване судове рішення, суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді.

Так, матеріали провадження свідчать, що 22 березня 2021 року Доманському повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127 КК України (катування, тобто умисне заподіяння фізичного болю та морального страждання шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього визнання, вчинене за попередньою змовою групою осіб), ч.2 ст.146 КК України (викрадення людини, вчинене щодо двох чи більше осіб, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань із застосуванням зброї) (а.п.19-26).

Обґрунтованість наведеної підозри підтверджується відомостями, наявними в матеріалах провадження, що долучені слідчим до клопотання, а саме:

протоколі огляду місця події від 17 вересня 2020 року (а.п.36-38)

протоколі допиту потерпілого ОСОБА_9 від 18 вересня 2020 року (а.п.84)

протоколі допиту потерпілого ОСОБА_10 від 18 вересня 2020 року (а.п.90)

протоколі допиту свідка ОСОБА_11

протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (а.п.43-45)

протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 16 листопада 2020 року (а.п.87), ОСОБА_13

висновків експертів від 21 вересня 2020 року №262, №263 (а.п.39-42), №44к від 21 грудня 2020 року (а.п.85), №СЕ-19/122-21/188-БЛ від 14 січня 2021 року (а.п.62-68), №СЕ-19/122-21/185-БЛ від 12 лютого 2021 року (а.п.69-73), СЕ-19/115-21/1026-Б від 24 лютого 2021 року (а.п.76-81).

протоколах слідчих експериментів від 18.12.2020 року (а.п.52-55)

протоколі обшуку від 30 грудня 2020 року (а.п.58)

протоколі огляду від 04 січня 2021 року (а.п.82-83)

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).

На переконання колегії суддів, відомостей наявних в долучених слідчим до клопотання матеріалах достатньо для встановлення обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, про що вірно зазначив слідчий суддя.

Крім того, питання обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому злочинів, було предметом перевірки слідчого судді під час вирішення питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу та не ставиться під сумнів сторонами кримінального провадження.

Що стосується питання подальшого існування ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно до положень ст.177-178 КПК України ступінь існування ризиків має оцінюватися в контексті відомостей, що характеризують особу, зокрема її соціальних зв`язків, репутації, наявності судимостей, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, причетності до вчинення інших кримінальних правопорушень та ін.

При цьому відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Так, в своєму клопотанні слідчий, та прокурор в апеляційній скарзі вказують на існування ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування, обґрунтовуючи його тим, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, місця роботи, не проживає за місцем реєстрації.

Разом із цим, вказані посилання сторони обвинувачення є непереконливими, оскільки згідно матеріалів провадження ОСОБА_8 має соціальні зв`язки, як за місцем реєстрації, так і за місцем проживання, зокрема батьків та дружину, яка перебуває на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності (а.п.97 - 99).

Згідно практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення "Бекчиєв проти Молдови"). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (рішення ЄСПЛ "Сулаоя проти Естонії". При цьому, ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного особою під вартою (п. 64 рішення ЄСПЛ "Ноймайстер проти Австрії").

З огляну на наявність у підозрюваного ОСОБА_8 соціальних зв`язків, відомості про його особу, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується позитивно, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в даному випадку ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду зменшився та є мінімальним.

Що стосується наведених слідчим ризиків того, що ОСОБА_8 може продовжити свою кримінально-протиправну діяльність чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то стороною обвинувачення лише формально зазначено про подальше існування вказаних ризиків при цьому їх існування жодним чином не обґрунтовано.

Натомість згідно практики Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами («Бекчиєв проти Молдови»).

Наведена практика кореспондується із вимогами ч.5 ст.132 КПК України, відповідно до яких під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Поруч із цим, враховуючи, факт того, що 03 листопада 2020 року розпочате кримінальне провадження №0000093 за ст.386 КК України з приводу тиску підозрюваних на потерпілого ОСОБА_9 , ризик незаконного впливу на потерпілого в даному кримінальному провадженні є таким, що не зменшився.

Відповідно до ухвали слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30 березня 2021 року (а.п.101) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000048 від 19 вересня 2020 року відносно ОСОБА_8 та інших продовжено до п`яти місяців, до 29 травня 2021 року.

Згідно з доводами клопотання слідчого, на даний час, у ході досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних та слідчих дій, а саме:

повторно звернутися до суду з клопотанням про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг з абонентським номером НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 ;

завершити фоноскопічну експертизу, проведення якої має бути завершено в квітні 2021 року та долучити її висновок до матеріалів кримінального провадження;

встановити місцезнаходження автомобіля марки «RANGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_14 , для проведення вилучення біологічних зразків, які можуть міститися на поверхні салону транспортного засобу; повторно звернутися до суду з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку автомобіля марки «RANGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_14 ;

повторно та детально допитати потерпілого ОСОБА_15 з приводу обставин вчиненні кримінальних правопорушень, після чого, за необхідності провести за його участю слідчі експерименти та повторну судово-медичну експертизу; виконати інші процесуальні дії, спрямовані на виявлення обставин, як тих, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання; виконати вимоги ст. 290 КПК України;

скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи викладене, з огляду на відомості про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який характеризується позитивно, має місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, враховуючи перелік процесуальних дій, які орган досудового розслідування має меті здійснити до завершення строку досудового розслідування, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками слідчого судді, з приводу того, що стороною обвинувачення не доведено, що встановлені в ході досудового розслідування обставини виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, оскільки встановленим ризикам можливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Поруч із цим, встановленим у кримінальному провадженні ризикам на переконання колегії суддів можливо запобігти шляхом застосованого слідчим суддею до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Вказаний запобіжний захід, з огляду на цілодобову ізоляцію підозрюваного, а також покладення на останнього обов`язку носити електронний засіб контролю в повній мірі зможе запобігти встановленим в кримінальному провадженні ризикам, зокрема запобігти переховуванню підозрюваного та незаконному впливу на потерпілих чи свідків.

Таким чином при вирішенні питання про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчим суддею дотримано вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183, 197, 199 КПК України.

Інші обставини, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор, не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30 березня 2021 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4