Дата документу 20.05.2021
Справа № 334/869/20
Провадження № 1-кп/334/461/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ - на - Амурі, Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, маючого середньо спеціальну освіту, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

06 липня 2005 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.1 ст.190, ст.69 КК України, до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт;

26 квітня 2007 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України, від відбування покарання звільнено з встановленням іспитового терміну 1 рік;

25 червня 2007 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за ч.3 ст.185, ст.69, ч.4 ст.70 КК України, до покарання у вигляді 1 року 3 місяці позбавлення волі. 25 вересня 2008 року звільнився у зв`язку з відбуттям строку покарання;

21 жовтня 2010 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України, від відбування покарання звільнено з встановленням іспитового терміну 1 рік;

02 серпня 2011 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

20 березня 2015 року звільнився у зв`язку з відбуттям строку покарання;

01 квітня 2019 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185, ч.3 ст.19 - ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у вигляді на 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, від відбування покарання звільнено з встановленням іспитового терміну 3 роки;

31 березня 2021 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за ч.3 ст.185, ст.70 КК України, до покарання у вигляді на 4 років 6 місяців позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, з порушенням вимог статей 25 (зберігання наркотичних засобів, психотропних засобів, психотропних речовин та прекурсорів), 27 «Придбання, реалізація наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів) Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи умисно, в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, шляхом привласнення знайденого, придбав зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, який в подальшому, маючи злочинний намір спрямований на незаконне зберігання наркотичних засобів, став незаконно зберігати при собі, без мети подальшого збуту.

24 жовтня 2019 року обвинувачений знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, проїзд Дружній біля буд. №2 був зупинений працівниками поліції, які під час огляду місця події о 17 годині 50 хвилин виявили та вилучили у обвинуваченого зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальна маса якого склала 0,0542 грами в перерахунку на основу, який останній зберігав при собі без мети подальшого збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладено в обвинувальному акті, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього сурову міру кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення (проступку) з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення (проступку), відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає як вчинення злочину у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує також і те, що він раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликого ступеню тяжкості, його вік, по місцю проживання характеризується посередньо, визнав свою винність у судовому засіданні, враховує обставини, які пом`якшують його покарання і які обтяжують його покарання, суд, з врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого вважає, що йому слід призначити покарання за ч.1 ст.309 КК України не в максимальних межах, встановлених у санкціях статті за якою ОСОБА_4 , притягується до відповідальності.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, оскільки обвинуваченого ОСОБА_4 засуджено за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2021 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі з урахуванням положень ст.70 ч.4 КК України, обвинувачений скоїв злочин до винесення вказаного вище вироку, то суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного даним вироком більш суворим, призначеним вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2021 року.

Цивільні позови не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.309 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеним за даним вироком більш суворим призначеним вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2021 року призначити остаточно ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Речові докази:

зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору в складі якого міститься небезпечний наркотичний засіб метадон, вагою 0,0542 грами, який по даному кримінальному провадженню визнано речовим доказом та відповідно до квитанції №724 перебуває на відповідальному зберіганні в камері схову речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1