Справа № 473/1990/21
Номер провадження 1-в/473/167/2021
У Х В АЛ А
Іменем України
"10" червня 2021 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська в режимі відеоконференції з Державною установою «Вознесенська виправна колонія (№72)» клопотання
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого; засудженого вироком Калузького районного суду Калузької області Російської Федерації від 13.01.2017 за п.п.«а, г» ч.4 ст.228.1, ч.3 ст.30, п.п.«а, г» ч.4 ст.228.1, ч.3 ст.69 КК Російської Федерації до 12-ти років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, який ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.07.2020 приведено у відповідність із законодавством України та згідно якої ОСОБА_4 вважається засудженим за ч.3 ст.307 КК України до 12-ти років позбавлення волі без конфіскації майна з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу,
- про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання,

В СТ АН О В И В:

01.06.2021 до суду від засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)», надійшло клопотання про зарахування у строк відбування покарання, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в ред. закону №838-VIII від 26.11.2015), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, як строку попереднього ув`язнення періоду часу з 07.05.2020 по 21.12.2021.
Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 у зв`язку з безпідставністю.
Заслухавши думки засудженого та прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного.
Вироком Калузького районного суду Калузької області від 13.01.2017 ОСОБА_4 засуджено за ст.228.1 ч.4 п.п. «а»,«г»; ст.30 ч.3, ст.228.1 ч.4 п.п. «а»,«г», ст.69 ч.3 КК Російської Федерації до 12-ти років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк відбування покарання рахується з 13.01.2017. Вирок набрав законної сили 11.04.2017.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.06.2018 вказаний вище вирок приведено у відповідність із законодавством України, ОСОБА_4 вважався засудженим за ст.ст. 307 ч.3; 15 ч.2, 307 ч.3, ст.70 КК України до 12-ти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.05.2020 ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 21.06.2018 скасовано та призначено новий розгляд клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Калузького районного суду Калузької області Російської Федерації від 13.01.2017; відносно засудженого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.07.2020 вирок Калузького районного суду Калузької області Російської Федерації від 13.01.2017 відносно ОСОБА_4 приведено у відповідність із законодавством України, останній вважається засудженим за ч.3 ст.307 КК України до 12-ти років позбавлення волі без конфіскації майна, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу; запобіжний захід до набрання ухвалою законної сили залишено у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)».
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.12.2020 вказану вище ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 23.07.2020 залишено без змін.
У відповідності із ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Отже, попереднє ув`язнення, в розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», закінчується з моменту набрання вироком законної сили, у зв`язку з чим весь наступний час після вступу вироку у законну силу не є строком попереднього ув`язнення.
У строк попереднього ув`язнення, згідно ст.72 КК України (в ред. Закону №838-VIII від 26.11.2015), включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею,судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 23.07.2020, строк попереднього ув`язнення, що застосовувався стосовно засудженого ОСОБА_4 , а саме період часу з 16.07.2015 до 11.04.2017 (тобто час з моменту його фактичного затримання до дати набрання обвинувальним вироком суду іноземної держави відносно нього законної сили), останньому зараховано у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Так, як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2020 Одеським апеляційним судом, в межах розгляду клопотання Міністерства Юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Калузького районного суду Калузької області Російської Федерації від 13.01.2017, відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (який в подальшому двічі продовжувався, востаннє ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.07.2020 до набрання нею законної сили, а саме до 21.12.2021), тобто, даний запобіжний захід було застосовано у відношенні ОСОБА_4 не в межах кримінального провадження за його обвинуваченням, а під час відбування ним покарання за вироком суду, який набрав законної сили.
Оскільки з часу набрання законної сили вироком суду іноземної держави, тобто з 11.04.2017 ОСОБА_4 набув статусу засудженого, в якому він продовжує перебувати на даний час, період часу після набрання обвинувальним вироком відносно нього законної сили, який він просить зарахувати у строк відбування покарання як строк попереднього ув`язнення, а саме час з 07.05.2020 по 21.12.2021 (тобто час його знаходження в установі виконання покарань протягом розгляду судом клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації щодо нього у відповідність із законодавством України по дату набрання законної сили рішенням суду за результатом розгляду цього клопотання), не є строком попереднього ув`язнення, а тому в задоволенні даного клопотання засудженого ОСОБА_4 слід відмовити.
З урахуванням викладеного, на підставі ч.5 ст.72 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1