Справа № 192/1664/20
Провадження № 1-кп/192/39/21
В И Р О К
Іменем України

"24" травня 2021 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0000474, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 вересня 2020 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мопрівське, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має середню освіту, офіційно не працевлаштований, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ступеню інвалідності немає, раніше судимого:

-27 жовтня 2008 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-16 червня 2010 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-14 вересня 2010 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-27 листопада 2013 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2020 року приблизно о 19 год. 05 хв. ОСОБА_3 , маючи непогашену та незняту в установленому законом порядку судимість за вчинення корисливих злочинів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, шляхом вільного доступу пройшов на територію подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , де з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, шляхом застосування фізичної сили рук висмикнув замикаючий пристрій дверей та через вхідні двері зайшов до приміщення будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , звідки з приміщення кухні, викрав чавунну плиту вартістю 499 грн. 67 коп., та колосники на 8 секцій, вартістю 130 грн. 00 коп., що належать потерпілому ОСОБА_6 , після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 629 грн. 67 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, відмовився надавати суду показання з приводу пред`явленого обвинувачення.

Потерпілий в дане судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового засідання належним чином. З`ясувавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проводити судовий розгляд у відсутність потерпілого, який не з`явився, суд постановив проводити судовий розгляд у відсутність потерпілого.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Окрім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується такими доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , допитаного під час судового розгляду в судовому засіданні 01 березня 2021 року, який показав суду, що в 2020 році восени, точної дати він не пам`ятає, він прийшов до свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 і виявив на кухні відсутність чавунної плити та колосників, він одразу звернувся до раніше йому знайомого ОСОБА_3 який за декілька днів до викрадення був у нього в гостях, який повідомив йому, що це він дійсно викрав майно і здав на металобрухт.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка будучи допитаною в судовому засіданні, показала суду, що в 2020 році десь наприкінці літа, точної дати та час вона не пам`ятає, до неї звернувся обвинувачений і запропонував придбати чавуну плиту і колосники, вона погодилась і купила в нього плиту і колосники за 30 грн., в подальшому до неї приїхав потерпілий і повідомив, що це його майно.

Письмовими доказами дослідженим під час судового розгляду:

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17 вересня 2020 року, згідно якого потерпілий повідомив працівникам поліції про викрадення в нього майна (а.с. 31).

Протоколом огляду місця події від 17 вересня 2020 року з фототаблицями, згідно якого об`єктом огляду є житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , тобто місця злочину (а.с. 33-40).

Протоколом огляду місця події від 17 вересня 2020 року з фототаблицями, згідно якого об`єктом огляду є чавунні колосники на вісім секцій дерев`яної плити, які добровільно видала ОСОБА_8 (а.с. 41-42).

Постановою про приєднання предметів до кримінального провадження, як речових доказів від 18 вересня 2020 року слідчого Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно якої видані ОСОБА_8 чавунні колосники з дров`яної печі прямокутної форми на 8 секцій приєднані до матеріалів кримінального провадження (а.с. 44).

Висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 3203 від 23 вересня 2020 року, згідно якого ринкова вартість викраденого майна станом на 15 вересня 2020 року, а саме чавунної плити з урахуванням зносу складає 499 грн. 67 коп., а колосників на 8 секцій з урахуванням зносу складає 130 грн. 00 коп. (а.с. 46-50).

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено в судовому засіданні обставини кримінального правопорушення, та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження обставин кримінального правопорушення, є належними, допустимими та достовірними, і в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про вину обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття, обставин, які обтяжують покарання стороною обвинувачення не зазначено.
Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, те, що він вину визнав, але щиро не кається, тому суд вважає, що в даній справі відсутня така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття.
Також суд вважає, що в даній справі відсутні обставини, які обтяжують покарання.
Керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням відсутності обставин справи, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, оскільки призначенням більш меншого строку покарання не буде досягнено виховної мети покарання, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Оскільки суду не надано будь-яких доказів витрат на проведення судових експертиз по даному кримінальному провадженню, тому такі витрати не стягуються.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої речові докази чавунні колосники з дров`яної печі прямокутної форми на 8 секцій, які визнані речовими доказами постановою слідчого від 18 вересня 2020 року і передані на зберігання потерпілому, слід залишити потерпілому.

Запобіжний захід по даному кримінальному відносно обвинуваченого не застосовувався, цивільний позов не заявлявся.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту початку його фактично виконання.

Речові докази: чавунні колосники з дров`яної печі прямокутної форми на 8 секцій залишити потерпілому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1