Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року Справа № 608/349/18
Номер провадження1-кс/608/429/2021

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , серкретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_5 звернулася в суд з клопотанням про зняття арешту майна в кримінальному провадженні №0000099 від 02 березня 2018 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 239-1 ч.1 КК України.

В клопотанні вона вказала, що ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду від 07 грудня 2018 року по вказаному кримінальному провадженні накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,5 гектара, яка знаходиться в с.Пробіжна Чортківського району, призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої :02:001:2943. Вона є власником вказаної земельної ділянки, про накладений арешт дізналася 12 травня 2021 року. В ухвалі слідчого судді не вказано, в якості якого речового доказу та які слідчі дії потрібно проводити з вказаною земельною ділянкою. Не зрозуміло, що доводить сама земельна ділянка і як її відчуження може завадити дослідити її на стадії судового слідства. Земельна ділянка є нерухомою річчю і навіть в разі її відчуження вона залишиться на місці в чиїй би вона власності не перебувала. Крім того кримінальне провадження вже розслідується більше трьох років і всі необхідні слідчі дії (в тому числі і будь-які експертизи) повинні були бути вже давно проведені. Вважаю, що на даний момент необхідність наявності арешту на дану земельну ділянку повністю відпала.

В судовому засіданні представник заяника ОСОБА_4 клопотання підтримує, просить його задовольнити, оскільки ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні виступає свідком.
Слідчий ОСОБА_3 заперечує щодо задоволення даного клопотання, оскільки по справі не проведено експертизу земельної ділянки.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду від 07 грудня 2018 року по вказаному кримінальному провадженні накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,5 гектара, яка знаходиться в с. Пробіжна Чортківського району, призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої :02:001:2943 і яка перебуває у приватній власності ОСОБА_5 , зареєстрованої за адресою: с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 вказаного вище Кодексу при вирішені питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також Європейський суд з прав людини у численних своїх рішеннях вказував на неприпустимість непропорційного втручання держави у мирне володіння майном громадян та наголошував на неухильному дотриманні справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (справи «Спорронг та Льонрот проти Швеції», «Звольський та Звольська проти Республіки Чехія», «Василеску проти Румунії» та інші).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано, якщо підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, з огляду на вимоги доцільності і співмірності втручання держави в право власності заявника, суд приходить до висновку про те, що подальше обмеження права заявника на мирне володіння та користування майном буде непропорційним втручанням у його право власності, тобто у його право на мирне володіння майном, яке захищено у тому числі і нормами Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і тому повинно бути припинено.

З огляду на викладене, враховуючи що арешт майна триває протягом тривалого часу, слідчим не зазначено чи є земельна ділянка речовим доказом, арештоване майно не є майном що вилучене чи обмежене у цивільному обороті, а тому слідчий суддя вважає, що подальший арешт майна, як ступінь втручання у права і свободи заявника ОСОБА_5 не виправдовує потреби досудового розслідування, відтак потреба в його подальшому застосування відпала, в зв`язку з чим накладений арешт підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 5 ст. 9, ч. 1 ст. 16, ч. 3 ст. 26, ст.ст. 170 - 174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт на земельну ділянку, площею 0,5 гектара, яка знаходиться в с.Пробіжна Чортківського району Тернопільської області призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої :02:001:2943 та належить ОСОБА_5 на праві власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя:/підпис/

Копія вірна

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000099 від 02 березня 2018 року.

Ухвала набрала законної сили «____» _________________ 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано «___»________________2021 року

Секретар: