Справа № 462/3774/21
провадження 1-кс/462/1106/21
У Х В А Л А

30 червня 2021 року м. Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна, -

встановив:

29.06.2021 року прокурор Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, шляхом заборони на відчуження, розпорядження, а також шляхом заборони проведення власниками та третіми особами проводити будівельно-монтажні роботи - будинку АДРЕСА_1 , квартири якого на праві власності належать: квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , квартира АДРЕСА_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , квартира АДРЕСА_5 праві приватної власності належить ОСОБА_6 , квартира АДРЕСА_6 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , квартира АДРЕСА_7 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 ,

В обґрунтування клопотання посилається на те, що Франківською окружною прокуратурою міста Львова Львівської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000008 від 23.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України, а саме умисне незаконне знищення, руйнування або пошкодження об`єктів культурної спадщини чи їх частин.

З матеріалів досудового розслідування встановлено, що згідно розпорядження представника Президента України №374 від 15.04.1994 «Про взяття під охорону держави споруд Львівської області, що мають наукову, історичну, художню і містобудівельну цінність» затверджено перелік пам`яток архітектури місцевого значення Львівської області, в тому числі споруду за адресою: АДРЕСА_1 .

Пам`ятка архітектури будинок за адресою: АДРЕСА_1 є пам`яткою місцевого значення, яка занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, згідно із Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» №14 від 18.01.2021, охоронний №4091-Лв.

30.03.2021 Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради проведено обстеження даного будинку та встановлено, що на АДРЕСА_1 проводяться самовільні роботи по надбудові, а фактично знищенню пам`ятки архітектури. Дані роботи проводяться без дозволу органу охорони культурної спадщини.

Крім того, факт протиправності описаних вище дій підтверджується протоколом огляду місця події від 23.06.2021, складеним слідчим СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 .

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що об`єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1 належать: квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , квартира АДРЕСА_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , квартира АДРЕСА_5 на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , квартира АДРЕСА_6 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , квартира АДРЕСА_7 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Постановою слідчого СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 23.06.2021 року будинок АДРЕСА_1 визнано речовим доказом.

Враховуючи вказане та те, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а тому в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно з метою унеможливлення подальшого відчуження та збереження речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав викладених у клопотанні. Наголосила, що будинок, на який просить накласти арешт, є пам`яткою архітектури місцевого значення, зміна форм якої забороняється. На час розгляду клопотання будинок перебудовується, на ньому споруджено мансарду, а відтак вбачається факт умисного нищення, руйнування, псування пам`ятки культури.

Слідчий суддя ухвалив розглядати клопотання в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України без повідомлення володільців майна, з метою недопущення подальшого відчуження та вчинення інших дій із зазначеним будинком та квартирами, котрі унеможливлять встановлення обставин по кримінальному провадженні.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Франківською окружною прокуратурою міста Львова Львівської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000008 від 23.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України, а саме умисне незаконне знищення, руйнування або пошкодження об`єктів культурної спадщини чи їх частин.

Постановою слідчого СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 23.06.2021 року, будинок АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000008 від 23.04.2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з положеннями частини третьої ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини десятої ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Будинок №55 по вул. Бортнянського у м. Львові відповідає критеріям речового доказу відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що він містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також зберіг на собі сліди можливого кримінального правопорушення.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, серед іншого, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладається для забезпечення збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

На переконання слідчого судді, обставини кримінального провадження №0000008 від 23.04.2021 року дають підстави слідчому судді дійти впевненості про необхідність накладення саме такого виду обмеження як накладення арешту шляхом заборони на відчуження майна з метою уникнення можливих негативних наслідків, а саме уникнення можливості приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, відчуження нерухомого майна, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та у подальшому може призвести до завданню шкоди законним правам та інтересам територіальної громади м. Львова в частині збереження історичної спадщини.

Вважаю, що застосуванням вказаного заходу забезпечення кримінального провадження буде дотриманий справедливий баланс між інтересами власника нерухомого майна, а саме його правом на володіння та користування майном, та між суспільним інтересом, який полягає у збереженні речового доказу, а відтак виконанні завдання кримінального провадження.

За таких обставин, з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його перетворення, пошкодження, псування, втрати, відчуження, забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, використання будинку як доказу факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки такий зберіг його сліди, подальшої можливості проведення необхідних експертиз, слід накласти арешт на майно будинок АДРЕСА_1 , квартири якого на праві власності належать: квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , квартира АДРЕСА_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , квартира АДРЕСА_5 праві приватної власності належить ОСОБА_6 , квартира АДРЕСА_6 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , квартира АДРЕСА_7 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

При цьому, слідчий суддя враховує те, що вищевказаний будинок відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, прокурором у клопотанні доведено необхідність арешту даного будинку, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення.

З метою збереження речових доказів та, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, забезпечення законних прав та інтересів територіальної громади м. Львова в частині збереження історичної спадщини, розумність і співмірність із завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту шляхом заборони на відчуження, розпорядження, а також шляхом заборони проведення власниками та третіми особами будівельно-монтажних робіт, а саме: щодо перепланування, надбудови, добудови, реконструкції будинку АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні №0000008 від 23.04.2021 року - будинок АДРЕСА_1 , квартири якого на праві власності належать: квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , квартира АДРЕСА_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , квартира АДРЕСА_5 праві приватної власності належить ОСОБА_6 , квартира АДРЕСА_6 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , квартира АДРЕСА_7 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження, а також шляхом заборони проведення власниками та третіми особами будівельно-монтажних робіт, а саме: щодо перепланування, надбудови, добудови, реконструкції будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1