Справа № 635/807/19
Провадження №1-кп/635/766/2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001978 від 08.12.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тросне Зміївського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, вдівця, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2018 року приблизно о 9 годині 30 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, знаходились в приміщенні літньої кухні, розташованої на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де як наймані працівники виконували роботи з очистки качанів кукурудзи. Під час їхньої спільної праці між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 висловлював образи на адресу ОСОБА_5 та його родичів, внаслідок чого у останнього раптово виникнуло неприязне ставлення до ОСОБА_8 . Під час цієї сварки, ОСОБА_5 , діючи умисно, з мотиву неприязного ставлення, бажаючи спричинити тяжке тілесне ушкодження потерпілому з метою припинення висловлювання останнім образ на свою адресу, тримаючи в своїй правій руці ніж, яким він чистив качани кукурудзи, розвернувся до ОСОБА_8 , який сидів до нього спиною та, скориставшись тим, що потерпілий не бачить його дії і не може йому протистояти, наніс йому один удар кухонним ножом в область спини.

Таким чином ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 одне проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, яке в своїй течії ускладнилось розвитком лівобічного гемотораксу, що за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (відповідно до п.п. 2.1.1. «а», 2.1.2., 2.1.3. «й» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1997).

Після отримання тілесного ушкодження ОСОБА_8 ще деякий час залишався в приміщенні літньої кухні, а потім покинув приміщення та територію домоволодіння, зайшов до сусіднього домоволодіння, де йому була викликана швидка невідкладна медична допомога, та 08 грудня 2018 року о 10 години 40 хвилин потерпілий був госпіталізований до Мерефянської центральної районної лікарні, де був прооперований.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за пред`явленим обвинуваченням за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України не визнав, повністю визнав свою вину у фактично скоєному, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив наступне.

Близько 5 років він працює як найманий працівник в АДРЕСА_2 , де і постійно проживає, разом з ним взимку 2018 року проживав та працював потерпілий ОСОБА_8 8 грудня 2018 року в ранковий час він, будучі в тверезому стані, в приміщенні літньої кухні за допомогою ножа чистив качани кукурудзи, разом з ним знаходився потерпілий ОСОБА_8 , який був в стані сильного алкогольного сп`яніння та постійно чіплявся до ОСОБА_5 , при цьому висловлював образи на його адресу та адресу його матері, висловлювався нецензурною лайкою, на зауваження та прохання ОСОБА_5 заспокоїтися, потерпілий не реагував, через що ОСОБА_5 , розлютившись, розвернувся до потерпілого, який сидів поруч спиною до нього, та наніс йому не цілячись в область спини один удар ножом, який тримав в руці та яким чистив кукурудзу. Після чого, потерпілий ОСОБА_8 ще близько 5 хвилин сидів на місці, курив, а потім пішов, як він сказав, додому. Обвинувачений заперечує наявність в нього умислу на заподіяння смерті потерпілого, зазначивши, що з метою припинення висловлювання образ на свою адресу та припинення поведінки потерпілого, хотів лише налякати останнього, вдаривши його ножом навідліг не цілячись.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у фактично скоєному злочині, окрім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим, повністю доводиться дослідженими у ході судового розгляду наступними доказами у їх сукупності.

Показаннями в ході судового розгляду свідка ОСОБА_9 , про те, що вона проживає у сусідньому з будинком АДРЕСА_2 домоволодінні, в грудні 2018 року в ранковий час близько 9 години до неї прийшов потерпілий ОСОБА_8 , який показував на груди та казав, що його порізали, при цьому він був активний та весь час бігав, вона його роздягнула, але ніяких ран не побачила, після чого викликала швидку медичну допомогу. Свідок ОСОБА_9 характеризує потерпілого як конфліктну особу, схильну до крадіжок.

Змістом витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0001978 від 08.12.2018 про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення за повідомленням служби 102 про спричинення ОСОБА_5 проникаючого колото-різаного ножового поранення ОСОБА_8 .

Протоколом огляду місця події від 08.12.2018 з фототаблицею та оглянутим під час судового засідання відеозаписом до зазначеного протоколу території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який містить опис території домоволодіння та обстановки в приміщенні, де був вчинений злочин, опис знаряддя злочину кухонного ножа, який був виявлений всередині тазу з зернами кукурудзи.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.12.2018, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка нанесла йому тілесне ушкодження.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 08 січня 2019 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 та оглянутим в ході судового розгляду відеозаписом до зазначеного протоколу, в ході якого підозрюваний ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_7 та судово-медичного експерта ОСОБА_10 пояснив про обставини та показав за участю статиста механізм спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , що узгоджуються з показаннями обвинуваченого під час судового розгляду та висновками судово-медичних експертиз.

Висновком судово-медичної експертизи №09-27/2019 від 17.01.2019, згідно якого на момент госпіталізації до Мереф`янської ЦРЛ 08.12.2018 о 10.40 згідно медичної карти стаціонарного хворого у ОСОБА_8 було встановлено одне колото-різане поранення спини, яке проникає до грудної порожнини, дане поранення бере свій початок раною на шкірі, що розташована по задній поверхні тулубу в грудному відділі по вертебральній лінії, ця травма в своїй течії ускладнилась розвитком незначного гемотораксу, у зв`язку з чим було проведено оперативне втручання. Це ушкодження утворилось від ударної травматичної дії гострого предмету, який мав колото-ріжучі властивості, але індивідуальні особливості цього предмету не відобразились в пошкодженні або відсутній їх опис у наданій медичній документації. Стосовно строку утворення даної травми, виходячи із даних наданої медичної документації, можливо припустити, що вона могла бути отримана не пізніше дати звернення в лікувальний заклад, а саме 08.12.2018 о 10.40. За ступенем тяжкості проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, яке в своїй течії ускладнилось розвитком лівобічного гемотораксу відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (відповідно до п.п. 2.1.1. «а», 2.1.2., 2.1.3. «й» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1997). Зазначене поранення могло бути спричинене ножом, в тому числі описаним в протоколі огляду предметів від 14 січня 2019 року. В розпорядження експерта не були надані будь-які дані, щодо проведення токсикологічного дослідження крові або сечі з метою виявлення наявності алкоголю, але в наданій в провадження експерта медичній картці є відмітка «алкогольне сп`яніння». Під час проведення слідчого експерименту від 08 січня 2019 року ОСОБА_5 відповідає на спосіб та механізм отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, але не зазначає конкретну ділянку тіла потерпілого, яка завдалась травматичного впливу ножом.

Аналогічним висновком судово-медичної експертизи №09-61/2019 від 18.01.2019.

Протоколом огляду предметів від 11 січня 2019 року, в ході проведення якого були оглянуті наступні речі: фуфайка ОСОБА_8 , на задній стороні якої мається два пошкодження тканини, одне з яких поширюється на тканини вивороту фуфайки; куртка ОСОБА_8 на задній стороні якої мається пошкодження тканини з нашаруванням речовини бурого кольору; куртка ОСОБА_8 , на задній частині якої мається довгасте повздовжнє пошкодження тканини; светр ОСОБА_8 , на задній стороні якого мається проріз тканини з нашаруванням речовини бурого кольору; светр ОСОБА_8 , на одній із планок якого в верхній частині мається проріз тканини з нашаруванням речовини бурого кольору; джинси темного-сірого кольору ОСОБА_8 .

Протоколом огляду предметів від 11 січня 2019 року, в ході проведення якого був оглянути ніж загальною довжиною 252 мм, який складається з металічного клинка та руків`я з полімерного матеріалу.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 14 січня 2019 року, в ході якого ОСОБА_5 впізнав ніж, який був вилучений з місця події, як ніж, яким він наніс тілесне ушкодження потерпілому.

Висновком судово-психіатричної експертизи №35 від 21.01.2019, згідно якого ОСОБА_5 у період часу, якому відповідає правопорушення, перебував у стані хронічного психічного захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Речовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду: ніж та одяг (фуфайка, куртка чорного кольору, куртка темного кольору, светр білого кольору, светр чорний, джинси темно-сірого кольору), в який був одягнений потерпілий ОСОБА_8 на момент вчинення злочину, та який має характерне пошкодження тканини повздовжньої форми на задній частині одягу. В ході судового розгляду обвинувачений підтвердив, що саме цим ножом наніс поранення потерпілому.

Судом також був досліджений висновок судової дактилоскопічної експертизи № 2/10СЕ-19 від 09.01.2019, який не містить жодних фактичних даних, що мають значення для вирішення справи.

Оцінивши досліджені в ході судового розгляду докази, дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Кваліфікацію дій ОСОБА_5 органом досудового розслідування за ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, суд вважає неправильною, оскільки надані сторонами кримінального провадження та досліджені в ході судового розгляду докази свідчать про направленість умислу обвинуваченого на спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження.

В ході аналізу обґрунтованості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України суд вважає необгрунтованими та недоведеними жодними належними та допустимими доказами зазначені в обвинувальному акті органом досудового розслідування наступні обставини, а саме: знаходження ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння, висловлювання ОСОБА_8 претензій до ОСОБА_5 в зв`язку з тим, що останній працює в стані алкогольного сп`яніння, наявність у ОСОБА_5 умислу на заподіяння смерті ОСОБА_8 , ненастання смерті потерпілого з причин, які не залежали від волі обвинуваченого завдяки оперативному медичному втручанню, а також те, що після отримання ножового поранення ОСОБА_8 вибіг з приміщення літньої кухні.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду пояснив, що не мав умислу на заподіяння смерті потерпілого, умисно наніс потерпілому удар ножом в область спини навідліг, не цілячись, внаслідок емоційного хвилювання, викликаного протиправною поведінкою потерпілого, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння та висловлював образи на його адресу та адресу його матері, не реагуючи на зауваження.

Зазначені показання обвинуваченого під час судового розгляду повністю узгоджуються з його показаннями під час проведення слідчого експерименту та узгоджуються з висновками судових медичних експертиз. З показань обвинуваченого в ході судового розгляду та під час проведення слідчого експерименту не встановлено здійснення обвинуваченим будь-яких дій чи висловлювань, які б могли свідчити про наявність у нього умислу на заподіяння смерті потерпілому, стороною обвинувачення не спростовано жодними доказами твердження обвинуваченого про те, що він наніс удар навідліг, не цілячись в область розташування життєво-важливих органів.

Також стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті достатніх та переконливих причин, через які обвинувачений не зміг довести свій умисел на заподіяння смерті до кінця, надання потерпілому медичної допомоги вже після його госпіталізації не може бути такою причиною, оскільки жодним чином не впливає на можливість заподіяти смерть потерпілому безпосередньо на місці вчинення злочину. При цьому суд також враховує, що потерпілий не втрачав свідомості, а продовжував вільно пересуватись та здійснювати активні дії, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні. Такі дії потерпілого викликають сумнів у наявності впевненості обвинуваченого у вчиненні ним всіх дій, спрямованих на заподіяння смерті потерпілого. Доводи обвинуваченого про те, що після нанесення удару ножом, потерпілий ще близько 5 хвилин знаходився в приміщенні кухні та курив, також не спростовані жодними належними та допустимим доказами, а тому суд не приймає зазначення стороною обвинувачення тієї обставини, що потерпілий після отримання тілесного ушкодження вибіг з приміщення літньої кухні. Крім того, обвинувачення не містить жодних відомостей щодо відсутності у обвинуваченого можливості перешкодити потерпілому залишити приміщення літньої кухні з метою закінчення вчинення дій, спрямованих на заподіяння смерті потерпілого.

Отже сукупність вищезазначених обставин, а саме кількість та локалізацію поранення (одне поранення в області спини), відсутність перешкод у обвинуваченого для продовження нанесення поранень потерпілому з метою досягнення умислу на настання смерті, поведінка обвинуваченого та потерпілого безпосередньо після нанесення удару, поза розумним сумнівом свідчить про відсутність у обвинуваченого умислу на заподіяння смерті потерпілого, що виключає наявність в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Суд також виключає з обсягу висунутого ОСОБА_5 органом досудового розслідування обвинувачення зазначення на вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, як не доведене жодним належним та допустим доказом.

Наявність дій з боку потерпілого ОСОБА_8 по відношенню до ОСОБА_5 , які принижували гідність обвинуваченого та безумовно могли викликати в нього сильне душевне хвилювання, повністю підтверджується показаннями обвинуваченого як під час судового розгляду, так і в ході проведення слідчого експерименту за його участю, та жодним чином не спростовані стороною обвинувачення. Крім того, медична документація на потерпілого має запис про перебування потерпілого в стані алкогольного сп`яніння, про що вбачається з висновку судової медичної експертизи, що також узгоджується з показаннями обвинуваченого. Свідок ОСОБА_9 також характеризує потерпілого як конфліктну особу.

Показання обвинуваченого в ході судового розгляду є стабільними та послідовними, повністю узгоджуються як між собою та і з іншими доказами по справі. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували показання обвинуваченого стороною обвинувачення суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Безпосередньо в судовому засіданні, або в порядку ст.225 КПК України потерпілий допитаний не був, під час досудового розслідування слідчий експеримент за участю потерпілого не проводився, а тому суд не вправі досліджувати та оцінювати показання потерпілого під час досудового розслідування.

Допит потерпілого в судовому засіданні не уявляється можливим через знаходження останнього за межами території України (суду надані відомості про перетин потерпілим 26 лютого 2019 року кордону України з Російською Федерацією, та неможливість встановлення його місця знаходження).

Виходячи з принципу презумпції невинуватості всі сумніви, які виникли під час судового розгляду щодо обставин та механізму отримання потерпілим тілесного ушкодження, судом вирішуються на користь обвинуваченого.

Вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за результатами оцінки досліджених в ході судового розгляду доказів суд вважає доведеною.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у фактично скоєному, про що свідчить поведінка обвинуваченого під час розгляду справи, визнання обвинуваченим своєї вини у скоєному, осуд своїх дій обвинуваченим, висловлювання жалю через вчинене, та вчинення злочину в стані сильного душевного хвилювання, викликаного поведінкою потерпілого по відношенню до обвинуваченого, що ображає його гідність.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено. Суд не визнає зазначену органом досудового розслідування обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки така обставина виключена судом з обсягу обвинувачення через недоведеність.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він не має судимості, офіційно не працює, тривалий час проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , де виконує роботи по господарству як найманий працівник без офіційного працевлаштування, за місцем проживання характеризується як особа, яка не зловживає спиртними напоями, фактів порушення громадського порядку не має, з сусідами підтримує добрі стосунки, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 35 від 21.01.2019 страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням вищезазначених обставин у сукупності, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті закону у мінімальному розмірі.

Враховуючи, що обвинувачений не має судимості, за місцем проживання характеризується з позитивного боку, неофіційно працює в якості робітника по господарству, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також приймаючи до уваги позицію потерпілого, який ані під час досудового розслідування, ані під час судового розгляду жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не висунув, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без подальшого відбування покарання, у зв`язку з чим до нього може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Час попереднього ув`язнення з моменту затримання обвинуваченого з 08 грудня 2018 року підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання відповідно до вимог ст.72 КК України.

Витрати на залучення експерта по проведенню судової дактилоскопічної експертизи №2/10СЕ від 09.01.2019 у розмірі 1430 гривень, які документально підтверджені, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробовуванням з іспитовим строком три роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 час попереднього ув`язнення з 08 грудня 2018 по 11 березня 2021 року включно відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою скасувати.

ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта у розмірі 1430 гривень.

Скасувати арешт майна шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, накладений ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2018 року на ніж кухонний, вилучений в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , фуфайку, дві чоловічі куртки, два светри, футболку, чоловічі штани, які добровільно видав потерпілий ОСОБА_8 .
Речовий доказ ніж, після набрання вироком законної сили знищити.

Речові докази чоловічий одяг: фуфайка чорного кольору, куртка темного кольору, светр білого кольору, светр чорного кольору, джинси темно-сірого кольору, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_8 .

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3