ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4355/20 Номер провадження 11-кп/814/473/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст. 121 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючої ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001825 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 07 грудня 2020 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, останній раз:
05.11.2018 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 4 роки позбавлення волі,
засуджено за:
- ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі,
- ч. 1 ст. 187 КК України на 3 роки позбавлення волі.
За сукупністю злочинів, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_8 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.11.2018 та остаточно визначено покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.
Вирішено питання про речові докази, арешт та судові витрати.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 29.05.2020 приблизно в 23 години 57 хвилин, перебуваючи разом з іншими невстановленими судом особами поблизу будинку АДРЕСА_2 через малозначний привід вступив у конфлікт з раніше незнайомим йому потерпілим ОСОБА_9 та на грунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли під час конфлікту, штовхнув потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок чого останній втратив рівновагу та сів на підлогу. Одразу після цього, ОСОБА_8 умисно наніс правою ногою удар в область голови, а саме: в область лівого ока та перенісся потерпілого ОСОБА_9 , від чого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток носа без зміщення, перелому передніх обох гайморових пазух, підочного краю зліва, нижньої стінки лівої орбіти; переломів крилоподібних відростків клиноподібної кістки, тіла клиноподібної кістки (стінки основної пазухи), параорбітальної гематоми зліва, крововиливу в білкову оболонку лівого ока, синця на нижній повіці правого ока.
Після цього, ОСОБА_8 та інші особи пішли з місця події у напрямку буд. 12 по вул. Гвардійській, а потерпілий ОСОБА_9 залишився сидіти на лавочці та користувався своїм мобільним телефоном Xiaomi Redmi 7.
Через деякий час ОСОБА_8 та невстановлена судом особа знову повернулися на місце події та здійснили напад на потерпілого ОСОБА_9 з метою заволодіння його майном. Побачивши нападників, потерпілий почав тікати, а ОСОБА_8 наздогнав його і застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке полягало у нанесенні руками ударів в обличчя, від яких ОСОБА_9 втратив свідомість, а обвинувачений ОСОБА_8 заволодів його мобільним телефоном Xiaomi Redmi 7 imei НОМЕР_1 вартістю 2526,67 гривень та електронним пристроєм для паління Igos 2.4 вартістю 700 гривень, а всього на суму 3226,67 гривень. З місця вчинення злочину ОСОБА_8 з вказаним майном втік та розпорядився ним на власний розсуд.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити та пом`якшити йому покарання, призначивши покарання у виді 5 років позбавлення волі. Зазначає, що свою вину у вчиненні злочину він визнає частково. При цьому просить врахувати обставини, які пом`якшують покарання, а саме: сприяння у розкритті злочину, те, що він сам з`явився до правоохоронних органів, а також те, що потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння і сам спровокував конфлікт.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація його дій за ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 187 КК України учасниками провадження не оскаржується.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими; особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, те, що нові злочини вчинив у період невідбутого покарання за попереднім вироком; наявність обставини, яка пом`якшує покарання: активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Тобто, судом першої інстанції враховані всі обставини, встановлені під час судового провадження.

Інших обставин, які б давали підстави для пом`якшення покарання, учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку суду не встановлено.

Твердження обвинуваченого, що бійку спровокував потерпілий, не знайшли свого підтвердження, оскільки, як з показань самого обвинуваченого, так і з показань потерпілого, наданих суду не вбачається, що бійку розпочав ОСОБА_9 , а словесні висловлювання є малозначним приводом для спричинення тяжких тілесних ушкоджень. Більше того, обвинувачений під час вчиненні розбійного нападу сам підійшов до потерпілого та, незважаючи на те, що потерпілий почав тікати для уникнення конфлікту, наздогнав його і продовжив наносити потерпілому тілесні ушкодження.

Із санкцій ч.1 ст. 121 та ч.1 ст. 187 КК України вбачається, що ОСОБА_8 за вчинені злочини призначено мінімальне покарання, а підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, колегією суддів не встановлено.

Таким чином призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 07 грудня 2020 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4