Справа № 274/180/20
У Х В А Л А
Іменем України

02 квітня 2021 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря

судового засідання: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

адвоката: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

представника

потерпілої адвоката: ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001348 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться кримінальне провадження №0001348 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 України.

Строк дії міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчуються 08 квітня 2021 року, однак судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено.

02 квітня 2021р. розгляд даного кримінального провадження по суті не може відбутися в зв`язку з перебуванням головуючого судді ОСОБА_7 на лікарняному під час карантину, а тому, на підставі Закону України «Про внесення змін до п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України суддею ОСОБА_1 , який є одним із складу колегії суддів, що розглядає дане кримінальне провадження по суті, розглядається клопотання прокурора про продовження дії міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , посилаючись на ризики, передбачені в ст. 177 КПК України.

Представник потерпілої підтримав думку прокурора.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора та заявили клопотання про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що підстав для клопотання прокурора немає, оскільки відсутні ризики визначених кримінально-процесуальним законом. Наміру впливати на свідків та на потерпілу, а також ухилятися від суду не має.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положенням статті 178 КПК України закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Заслухавши думку прокурора, представника потерпілої, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який є раніше судимим, суспільну небезпеку правопорушень, в яких обвинувачується особа, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим в інкримінованому злочині, молодий вік та задовільний стан здоров`я, відсутність роботи та сталих соціальних зв`язків, можливість ухилення від суду та перешкоджати кримінальному провадженню.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, отже суд приходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не в змозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Приймаючи таке рішення суд також враховує, що в судовому засіданні не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, у тому числі за станом здоров`я.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає, однак судове провадження не закінчено і потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити, оскільки ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не змінились.

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого про зміну обвинуваченому міри запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 392, 395 КПК України, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт залишити без задоволення.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити термін дії міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обрану обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст.187 КК України, строком на 60 діб, а саме по 31 травня 2021 року, включно.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та в СІЗО при ДУ «Житомирська УВП (№8)».

Ухвала суду може бути безпосередньо оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1