Провадження №11-кп/801/677/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7
та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції з ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» апеляційну скаргу засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 квітня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про виправлення описки в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2021 року у провадженні за клопотанням ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_7 про виправлення описки в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2021 року, яка мотивована наступним. Вищевказаною ухвалою суду ОСОБА_7 відмовлено в умовно-достроковому звільненню. Однак, ОСОБА_7 вважає, що в даній ухвалі суду було помилково зазначено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Одеського обласного суду від 05.07.2001 року, так як в період з 02 липня по 09 липня 2001 року виїзних засідань вищевказаного суду не було. Таким чином, судом помилково вказано про його засудження вироком Одеського обласного суду від 05.07.2001 року до довічного позбавлення волі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 заперечувала проти задоволення заяви.

Захисник ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_7 заяву підтримали.

У своїх висновках суд першої інстанції вказав, що в мотивувальній частині ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2021 року зазначено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Одеського обласного суду від 05.07.2001 року за п.п. «б», «з» ст.. 93, п.п. «б», «ж», «з» ст. 17 ст. 93, ч. 3 ст. 141, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 143, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді довічного позбавлення волі, який набув законної сили на підставі ухвали Верховного Суду України від 13.12.2001 року. Дана обставина підтверджується копіями вищевказаних вироку та ухвали, які наявні в матеріалах особової справи ОСОБА_7 . А тому суд, постановляючи ухвалу від 13.01.2021 року, вірно вказав вирок суду, за яким ОСОБА_7 на даний час відбуває призначене йому покарання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 квітня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_7 про виправлення описки в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2021 року, відмовлено.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2021 року та постановити нову, якою повернути справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції постановляючи ухвалу 13.01.2021 року помилково вказав, що його було засуджено вироком Одеського обласного суду від 05.07.2001 року до покарання у вигляді довічного позбавлення волі, так як жодних виїзних судових засідань в Одеському обласному суді 05.07.2001 року не було.

Позиції учасників судового провадження

Засуджений ОСОБА_7 свою апеляційну скаргу підтримав повністю та наполягав на її задоволенні, посилаючись на викладені в ній доводи.

Захисник ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу свого підзахисного, просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, думку засудженого та його захисника, заперечення прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як визначено ч.2 ст.370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як було встановлено в ході судового розгляду судом першої інстанції, що також знайшло своє підтвердження в апеляційному суді, вироком Одеського обласного суду від 05.07.2001 року ОСОБА_7 засуджений за п. "б", "з" ст. 93, ст. 17, п. "б", "ж", "з" ст. 93, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 141, ч. 2 ст. 143 КК України (1960), до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою судової колегії у кримінальних справах Верховного Суду України від 13.12.2001 року виключено з вироку рішення суду про визнання ОСОБА_7 особливо небезпечним рецидивістом, перекваліфіковано дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 143 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України в редакції 05 квітня 2001 року, за якою визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, а за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України в редакції 05 квітня 2001 року за п. "б", "з" ст. 93, ст. 17, п. "б", "ж", "з" ст. 93, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 141, засудженому остаточно визначено основне покарання призначене судом - довічне позбавлення волі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15.03.2021 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишено без змін.

Так, ч.1 ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Як вбачається із змісту ст.379 КПК України, описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Також, під описками слід розуміти, неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття, а саме : неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо).

Отже, виправлення допущених у вироку та ухвалі описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень.

Вирішуючи питання щодо відмови в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про виправлення описки в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2021 року, суд першої інстанції встановив та виходив з того, що ОСОБА_7 засуджений вироком Одеського обласного суду від 05.07.2001 року за п.п. «б», «з» ст.93, п.п. «б», «ж», «з» ст. 17 ст. 93, ч. 3 ст. 141, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 143, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді довічного позбавлення волі, який набув законної сили на підставі ухвали Верховного Суду України від 13.12.2001 року. Дана обставина підтверджується копіями вищевказаних вироку та ухвали, які наявні в матеріалах особової справи ОСОБА_7 , а тому суд прийшов до висновку, що постановляючи ухвалу від 13.01.2021 року, суд вірно вказав вирок суду, за яким ОСОБА_7 на даний час відбуває призначене йому покарання.

Аналізуючи заяву засудженого ОСОБА_7 , апеляційний суд не вбачає належних в ній посилань на допущені судом описки, а незгода заявника зі змістом ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2021 року та формулюваннями наведеними у ній, не є підставою для внесення до ухвали суду виправлень на підставі ст.379 КПК України.

Колегією суддів встановлено, що жодних описок у вказаному судовому рішенні допущено не було, а вимоги заяви ОСОБА_7 є безпідставними та такими, що не стосуються виправлення описки в розумінні ст.379 КПК України.

За таких обставин колегія судів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.379, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 квітня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про виправлення описки в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2021 року у провадженні за клопотанням ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 3-х місяців з моменту отримання її копії.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4