ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 ,обвинуваченої ОСОБА_6 , її захисника ОСОБА_7 кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області у кримінальному провадженні № 0000119 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої,не працюючої,обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 березня 2021 року ОСОБА_6 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та їй призначено покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. в дохід держави.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати вирок та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Вважає, що вирок суду є незаконним з підстав однобічності та неповноти судового розгляду, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, порушенням норм кримінального процесуального та матеріального права, зокрема порушенням засад змагальності сторін.

Провадження№11-кп/822/171/21 Головуючий у I інстанції: ОСОБА_8
Категорія:ч.1cт.125 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Вважає, що вирок суду має бути датованим 01 березня 2021 року, оскільки цього числа суд видалився до нарадчої кімнати.

Також вказує,що прокурор ОСОБА_9 продовжила приймати участь у кримінальному провадженні та підтримувала державне обвинувачення у суді, не маючи на це повноважень,оскільки у зв`язку із заявленим самовідводом на підставі постанови прокурора була замінена на прокурора ОСОБА_10 .

Твердить,що наявні розбіжності стосовно часу вчинення правопорушення та не зазначено місце його скоєння. З цією метою стороною захисту у судовому засіданні було надано фототаблиці розташування будинку АДРЕСА_2 , які суд безпідставно не долучив.

Також апелянт вважає, що суд належним чином не встановив, якою трубою були спричинені тілесні ушкодження потерпілому, оскільки дана труба не визнана речовим доказом, не оглянута та не долучена до матеріалів справи. При цьому зазначені у вироку свідки називають різну довжину та товщину труби.

Стверджує, що покази потерпілого,викладені у вироку, є недостовірними та суперечливими і різняться з показами свідка ОСОБА_11 щодо обставин вчиненого правопорушення. Дії суду щодо відмови у допиті свідка ОСОБА_12 вважає упередженими та такими,що порушують принцип змагальності сторін.

Вказує, що протокол та відеозапис слідчого експерименту від 26.05.2020 року із потерпілим є недопустимим доказом, оскільки вказана дія проводилася в коридорі приміщення поліції в м. Сокиряни.

Також твердить,що потерпілий не міг бачити, як ОСОБА_13 ззаду наносила йому удари. Крім того, при проведенні експерименту була взята труба невстановленого розміру та довжини, а доданий до матеріалів справи диск не є оригіналом, а тому є недопустимим доказом.

Вважає невстановленим,на підставі якого процесуального документу була призначена та проведена судово-медична експертиза.Також, на думку апелянта, експерт не міг дослідити травмуючу дію пластикової труби, на яку посилається прокурор в обвинувальному акті, оскільки така труба на дослідження експерту не надавалася.

Захист вважає, що обвинуваченій повідомлено про підозру не уповноваженою особою, зокрема слідчим без погодження з прокурором, а тому в такому випадку підозра вважається не повідомленою. ОСОБА_6 не були роз`яснені всі права та не була вручена пам`ятка про права та обов`язки.

Апелянт вбачає порушенням засад змагальності те, що обвинувальний акт та реєстр вручені підозрюваній ОСОБА_6 слідчою, тоді як з розписки слідує, що документи підозрювана отримала від прокурора, що на думку захисника є порушенням ст.22 КПК України.

Стверджує, що прокурором під час досудового розслідування були порушені права підозрюваної, потерпілого та законного представника, оскільки не було належним чином виконані вимоги ч.1 ст.290 КПК України. В обґрунтування таких доводів посилається на те, що суду не було надано доказів щодо ознайомлення обвинуваченої, потерпілого та законного представника із матеріалами досудового розслідування по закінченні досудового слідства

Вказує, що ОСОБА_13 , перебуваючи у кабінеті слідчого втратила свідомість та упала на підлогу, у результаті чого отримала тілесні ушкодження. Після чого їй була вручена підозра та проведено допит. Такі дії захист розцінює, як порушення прав людини на медичну допомогу, оскільки за станом здоров`я з моменту повідомлення про підозру і до закінчення досудового слідства Гермаковська була нездатна повною мірою реалізувати свої права, а тому були всі підстави для залучення захисника.

Також вважає помилковим рішення суду щодо призначення досудової доповіді та врахування її при ухваленні вироку, оскільки обвинувачена не є суб`єктом досудової доповіді

На вказану апеляційну скаргу надійшло заперечення прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_9 із проханням залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок районного суду без змін.

Згідно з вироком, 11.05.2020 року, близько 18.00 години, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , під час виниклої суперечки із малолітнім ОСОБА_14 , тримаючи у правій руці пластикову трубу, умисно нанесла нею малолітньому ОСОБА_14 удари в область лівої лопатки та задньої частини шиї, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді синців по верхньому краю лівої лопатки, задньої поверхні шиї в нижній третині, садна правої бокової поверхні шиї, які відповідно до висновку експерта №73 від 12.05.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченої та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування чи зміни судового рішення, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та перевіривши її доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття остаточного рішення у справі.

Судова колегія вважає, що районний суд повно дослідив та об`єктивно оцінив надані сторонами докази, а відтак прийняв рішення, яке відповідає вимогам закону.

У районному суді обвинувачена не визнала винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та відмовилась давати показання.

Невизнання ОСОБА_6 винуватості суд правильно оцінив як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене діяння,оскільки її вина доведена сукупністю досліджених судом доказів.

Так, малолітній потерпілий ОСОБА_14 суду показав, що 11.05.2020 року близько 17 год. 30 хв. у дворі будинку по АДРЕСА_2 ОСОБА_6 частиною металопластикової труби від опалення довжиною близько 75 см. та товщиною близько декількох сантиментрів нанесла йому три удари, а саме один удар по шиї та два удари по спині.Свідками цього були його друзі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Про такі ж обставини потерпілий повідомив під час проведення слідчого експерименту,що зафіксовано протоколом від 26.05.2020 року та відеозаписом ( а.с.109-112)

На спростування доводів апеляційної скарги, слідчий експеримент проведений у відповідності з вимогами ст.240 КПК України, за участю понятих та законного представника малолітнього. Під час слідчого експерименту потерпілий показав механізм нанесення йому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень під час подій,які мали місце 11.05.2020 року

Наданий слідчим відеозапис слідчого експерименту є оригіналом та був безпосередньо досліджений районним судом. Доказів того, що наданий відеозапис є копією, апелянт суду не надав.

За змістом заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.05.2020 року,мати малолітнього потерпілого- ОСОБА_19 - в цей же день звернулася із заявою до поліції та повідомила, що 11.05.2020 року ОСОБА_6 спричинила тілесні ушкодження її малолітньому синові ОСОБА_14 , 2009 р.н. (а.с.108);

Із показань у районному суді свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,які є аналогічними показанням потерпілого,вбачається,що 11.05.2020 року у їх присутності обвинувачена нанесла 2-3 удари по шиї і спині ОСОБА_14 металопластиковою трубою

Показання потерпілого і свідків узгоджуються між собою щодо істотних для провадження обставин, які впливають на висновки про винуватість,зокрема,щодо перебігу події та механізму нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 .

Посилання захисника на те, що покази потерпілого недостовірні та суперечливими і різняться з показами свідків щодо обставин вчиненого правопорушення є голослівними.

Доводи захисника щодо порушення судом принципу змагальності сторін у зв`язку з відмовою у допиті неповнолітнього свідка ОСОБА_12 судова колегія вважає безпідставними,оскільки свідок не міг бути допитаний через відсутність у суді його законного представника та прокурор відмовився у подальшому від допиту цього свідка обвинувачення .Клопотання про додатковий виклик та допит даного свідка сторона захисту не заявляла.

Згідно висновку експерта №73 від 12.05.2020 року, яким проводилась судово-медична експертиза, у малолітнього ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження: синці по верхньому краю лівої лопатки, задній поверхні шиї в нижній третині, садна правої бокової поверхні шиї.

Експерт також встановив, що дані тілесні ушкодження виникли від, щонайменше, триразової дії тупих твердих предметів з обмеженою циліндрично-продовгуватою формою, цілком можливо внаслідок травматичної дії пластикової труби,по часу виникнення відповідають 11.05.2020 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи характер тілесних ушкоджень та їх локалізацію,такі не є характерними по механізму утворення для падіння потерпілого з висоти власного зросту на площину (а.с.113).

Отже,локалізація тілесних ушкоджень,виявлених експертом, співпадає з відтвореним потерпілим при проведенні слідчого експерименту механізмом нанесення тілесних ушкоджень, а також із показами потерпілого і свідків, наданих безпосередньо в суді.

Передбачених законом підстав для визнання висновку експерта недопустимим доказом у апеляційній скарзі не наведено.

Дослідження пластикової труби як знаряддя нанесення тілесних ушкоджень не є предметом судово-медичної експертизи,а тому посилання захисника на те,що труба не надавалась судово-медичному експерту, є недоречними.

Помилка в зазначенні у висновку експерта назви документу як правової підстави для її проведення не впливає на достовірність висновку та не свідчить про недопустимість цього доказу.

Доводи захисника про те, що судом було порушено принцип безпосередності дослідження доказів, оскільки не досліджувалось знаряддя вчинення злочину,безпідставні,оскільки така труба не була віднайдена та не вилучалась.

Разом із тим,та обставина,що обвинувачена нанесла малолітній дитині декілька ударів пластиковою трубою,підтверджується показаннями у суді потерпілого,свідків та узгоджується із висновком судово-медичного експерта.

Посилання захисника на зазначення у документах та свідками характеристик труби як пластикової чи металопластикової не впливає на висновок про винуватість.

Доводи апелянта , що прокурор ОСОБА_9 підтримувала державне обвинувачення у суді,не маючи на це повноважень,безпідставні,оскільки такі повноваження підтверджуються наявними у провадженні постановами першого заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури(а.с.17,62)Даних про те, що прокурором ОСОБА_9 заявлявся самовідвід, матеріали справи не містять. (а.с.17, 62)

На спростування доводів апелянта, повідомлена ОСОБА_6 . 26 травня 2020 року слідчою СВ Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_22 -Зелінською підозра була погоджена із прокурором,що вбачається зі змісту повідомлення про підозру та засвідчено підписом прокурора,а також ОСОБА_6 (а.с.123)

При цьому ОСОБА_6 , були роз`яснені її права та була вручена пам`ятка про права та обов`язки(а.с.121-125).

Також згідно протоколу від 26.05.2020 року,роз`яснено право на захист,згідно змісту якого ОСОБА_6 власноручно зазначила,що свої права буде захищати самостійно і засвідчила це підписом(а.с.126)

Достатніх підстав вважати,що стан здоров`я ОСОБА_6 потребував участі захисника під час вручення підозри,апелянтом не наведено.Передбачених законом(ст.52 КПК України) підстав для обов`язкової участі захисника у цьому провадженні немає.Скарг на дії слідчого чи прокурора сторона захисту у встановленому законом порядку не подавала.

Згідно протоколу про надання підозрюваному доступу до матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_6 була ознайомлена з матеріалами досудового розслідування, будь-яких клопотань не заявляла,а отже, порушень вимог ст.290 КПК України судовою колегією не встановлено (а.с.128)

Потерпілий та його законний представник скарг щодо порушень вимог ст.290 КПК України не заявляли.

Дата ухвалення вироку-02.03.2021 року-відповідає журналу судового засідання та технічному носію,якими зафіксований перебіг судового розгляду.Доводи захисника про те,що вирок повинен бути датований 01.03.2021 року,коли суд видалився до нарадчої кімнати,суперечать закону.

Інші доводи апелянта не впливають на висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та не спростовують його.

Підстав для скасування вироку та закриття провадження із реабілітуючих обвинувачену підстав судова колегія не вбачає.

Призначене ОСОБА_6 покарання у виді штрафу відповідає ст.ст.50,65-67 КК України,за своїм видом та розміром є справедливим,необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Згідно квитанції від 12.03.2021 року призначений судом штраф у розмірі 680 грн. ОСОБА_6 сплатила(а.с.164)

За таких обставин подану захисником апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення,а вирок районного суду-без змін.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 березня 2021 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3