УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2021 Справа №607/4230/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №000129 від 17 жовтня 2013 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2012 року о 20 год. 10 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області, що на бульварі Т.Шевченка, 10 в м. Тернополі, маючи злочинний намір, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, будучи належним чином попередженим старшим слідчим СВ Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, розуміючи неправдивий характер свого повідомлення, подав слідчому заяву завідомо неправдивого змісту про те, що 10.12.2012 року близько опівночі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку № 16 по вул. Коновальця в м. Тернополі, позбавили його вільного пересування, після чого посадили в автомобіль "Chevrolet Aveo" д.н.з. НОМЕР_1 та повезли в с. Біла, Тернопільського району де, застосовуючи насильство, помістили його в багажне відділення автомобіля та перевезли з с.Біла, Тернопільського району до магазину «Універсам», що по проспекту Злуки в м. Тернополі. Згідно чого слідчим 11 грудня 2012 року внесено відомості до ЄРДР за №0000382, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Крім цього, 13 грудня 2012 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області, що на бульварі Т. Шевченка, 10 в м. Тернополі, маючи злочинний намір, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, будучи належним чином попередженим старшим слідчим СВ Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, розуміючи неправдивий характер свого повідомлення, подав слідчому заяву завідомо неправдивого змісту про те, що 10.12.2012 року близько опівночі біля будинку №16 по вул. Коновальця в м. Тернополі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незаконно заволоділи його автомобілем "Chevrolet Aveo", д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно чого слідчим 13 грудня 2012 року внесено відомості до ЄРДР за №0000406, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Крім цього, 17 січня 2013 року о 20 год. 15 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, що на бульварі Т. Шевченка, 10 в м. Тернополі, маючи злочинний намір, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, будучи належним чином попередженим старшим слідчим СВ Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, розуміючи неправдивий характер свого повідомлення, подав слідчому заяву завідомо неправдивого змісту про те, що 07.12.2012 року ОСОБА_8 , перебуваючи на вул.Лучаківського в м. Тернополі вимагав у нього грошові кошти в сумі 500 грн. та при цьому погрожував фізичним насильством і пошкодженням майна. Згідно чого слідчим 17 січня 2013 року внесено відомості до ЄРДР за №0000149, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Своїми умисними неправдивими повідомленнями ОСОБА_3 обвинувачував ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні ними злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до тяжких. Після проведення досудового розслідування обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 289 КК України відносно ОСОБА_10 ; ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 289 КК України відносно ОСОБА_7 ; ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 289 КК України відносно ОСОБА_9 направлено до Тернопільського міськрайонного суду.

В ході проведення судового розгляду ОСОБА_3 , перебуваючи у судовому засіданні Тернопільського міськрайонного суду, що по вул. Котляревського, 34 в м. Тернополі, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдиві показання, як потерпілий під час допиту, умисно змінив свої показання, які суттєво відрізняються від попередніх і повідомив, що 07.12.2012 року близько опівночі приїхав до магазину ТзОВ «Сільпо-Фуд», що по вул. Петлюри, 2Б в м. Тернопіль, де його зустріли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Коли ОСОБА_3 вийшов із автомобіля та підійшов до них, ОСОБА_8 наніс йому удар рукою в живіт та сказав їхати до ОСОБА_7 , а саме під будинок АДРЕСА_2 . Там до них вийшов ОСОБА_7 , який сів у автомашину і запитав його, чому він проігнорував заборону про зустріч із ОСОБА_11 , після чого наніс йому декілька ударів рукою по вухах. З метою примирення ОСОБА_3 запропонував всім поїхати в кафе «Золота рибка», що в с. Біла, Тернопільського району, на що всі погодилися. Так як ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння, то запропонував керувати машиною ОСОБА_7 , а сам, не виходячи з машини переліз із переднього сидіння на заднє. Після цього всі разом, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , поїхали його автомобілем в кафе «Золота рибка». В с. Біла машина забуксувала та виштовхуючи її, ОСОБА_3 з метою жарту заліз у багажник автомобіля, в якому їхав до м. Тернополя. Біля магазину «Універсам», що по проспекту Злуки, 25 в м. Тернополі ОСОБА_3 на прохання ОСОБА_7 вийшов з багажника автомобіля, сів за кермо і відвіз їх до магазину ТзОВ «Сільпо-Фуд», що по вул. Петлюри, 2Б в м. Тернопіль.

Зміна показань ОСОБА_3 у судовому засіданні призвела до того, що ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2, ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України, вироком Тернопільського міськрайонного суду від 11.10.2013 року виправдано, а засуджено: ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.; ОСОБА_10 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 800 грн.; ОСОБА_9 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 750 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення злочину, поєднане з обвинуваченням особи в тяжкому злочині.

Окрім цього, 11 грудня 2012 року в період з 23 год. 20 хв. по 23 год. 55 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області, що на бульварі Т. Шевченка, 10 в м. Тернополі, під час провадження досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 11.12.2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000382 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, перебуваючи у процесуальному статусі потерпілого у вказаному провадженні, будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання за ст. 384 КК України, про що у відповідній графі протоколу допиту потерпілого поставив свій підпис, маючи прямий умисел на завідомо неправдиві показання під час допиту як потерпілого, діючи умисно, розуміючи, що надає завідомо неправдиві показання про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, надав слідчому показання про те, що 10.12.2012 року близько опівночі біля будинку № 16 по вул. Коновальця в м. Тернополі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , перебуваючи у автомобілі "Chevrolet Aveo", д.н.з. НОМЕР_1 , перетягнули його з переднього водійського сидіння на заднє пасажирське, де утримували проти його волі під час проїзду від будинку АДРЕСА_2 до с. Біла, Тернопільського району. Після того, застосовуючи насильство заштовхали у багажне відділення вищевказаного автомобіля та перевезли його до магазину «Універсам», що по проспекту Злуки в м. Тернополі, позбавивши його при цьому вільного пересування, чим незаконно позбавили його волі та порушили його честь та гідність.

Окрім цього, 13 грудня 2012 року в період з 10 год. 30 хв. по 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області, що на бульварі Т. Шевченка, 10 в м. Тернополі, під час провадження досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 13.12.2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000406 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, перебуваючи у процесуальному статусі потерпілого у вказаному провадженні, будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання за ст. 384 КК України, про що у відповідній графі протоколу допиту потерпілого поставив свій підпис, маючи прямий умисел на завідомо неправдиві показання під час допиту як потерпілого, діючи умисно, розуміючи, що надає завідомо неправдиві показання про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, надав слідчому показання про те, що 10.12.2012 року близько опівночі біля будинку № 16 по вул. Коновальця в м. Тернополі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , незаконно заволоділи його автомобілем "Chevrolet Aveo", д.н.з. НОМЕР_1 .

Окрім цього, 17 січня 2013 року в період з 20 год. 30 хв. по 21 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області, що на бульварі Т. Шевченка, 10 в м. Тернополі, під час провадження досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 13.12.2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, перебуваючи у процесуальному статусі потерпілого у вказаному провадженні, будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання за ст. 384 КК України, про що у відповідній графі протоколу допиту потерпілого поставив свій підпис, маючи прямий умисел на завідомо неправдиві показання під час допиту як потерпілого, діючи умисно, розуміючи, що надає завідомо неправдиві показання про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, надав слідчому показання про те, що 07.12.2012 року ОСОБА_8 , перебуваючи на вул. Лучаківського в м. Тернополі вимагав у нього гроші в сумі 500 грн. та погрожував фізичним насильством та пошкодженням майна.

Своїми завідомо неправдивими показаннями ОСОБА_3 обвинувачував ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , у вчиненні ними злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до тяжких. Після проведення досудового розслідування обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 289 КК України відносно ОСОБА_12 ; ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 289 КК України відносно ОСОБА_7 ; ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 289 КК України відносно ОСОБА_9 , направлено до Тернопільського міськрайонного суду.

В ході проведення судового розгляду ОСОБА_3 , перебуваючи у судовому засіданні Тернопільського міськрайонного суду, що по вул. Котляревського, 34 в м. Тернополі, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдиві показання, як потерпілий під час допиту, умисно змінив свої показання, які суттєво відрізняються від попередніх і повідомив, що 07.12.2012 року близько опівночі приїхав до магазину ТзОВ «Сільпо-Фуд», що по вул. Петлюри, 2Б в м. Тернопіль, де його зустріли ОСОБА_12 та ОСОБА_9 . Коли він вийшов із автомобіля та підійшов до них, ОСОБА_12 наніс йому удар рукою в живіт та сказав їхати до ОСОБА_7 , а саме під будинок АДРЕСА_2 . Там до них вийшов ОСОБА_7 , який сів у автомашину і запитав його, чому він проігнорував заборону про зустріч із ОСОБА_11 , після чого наніс йому декілька ударів рукою по вухах. З метою примирення ОСОБА_3 запропонував всім поїхати в кафе «Золота рибка», що в с. Біла, Тернопільського району, на що всі погодилися. Так як ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння, то запропонував керувати машиною ОСОБА_7 , а сам, не виходячи з машини переліз із переднього сидіння на заднє. Після цього всі разом, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , поїхали його автомобілем в кафе «Золота рибка». В с. Біла машина забуксувала та, виштовхуючи її, ОСОБА_3 з метою жарту заліз у багажник автомобіля в якому їхав до м. Тернополя. Біля магазину «Універсам», що по проспекту Злуки, 25 в м. Тернополі ОСОБА_3 на прохання ОСОБА_7 вийшов з багажника автомобіля, сів за кермо і відвіз їх до магазину ТзОВ «Сільпо-Фуд», що по вул. Петлюри, 2Б в м. Тернопіль.

Зміна показань ОСОБА_3 у судовому засіданні призвела до того, що ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2, ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України, вироком Тернопільського міськрайонного суду від 11.10.2013 року виправдано, а засуджено: ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.; ОСОБА_10 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 800 грн.; ОСОБА_9 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 750 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, тобто завідомо неправдиве показання потерпілого під чає провадження досудового розслідування, поєднане з обвинуваченням у тяжкому злочині.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні подала клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Заслухавши клопотання захисника, яке підтримане обвинуваченим, думку прокурора, який не заперечував проти задоволенні даного клопотання, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Як слідує з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Під час розгляду клопотання захисника встановлено, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 за ознаками вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України відносно ОСОБА_3 внесені 17 жовтня 2013 року. Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 за ознаками вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України відносно ОСОБА_3 внесені 17 жовтня 2013 року.

13 листопада 2013 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000129 за ознаками вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000130 за ознаками вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України об`єднані в одне провадження за №0000129.

Згідно санкції ч. 2 ст. 383 КК України, передбачено покарання у виді обмеження волі на строк від двох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

У відповідності до санкції ч. 2 ст. 384 КК України передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, які згідно ст. 12 цього Кодексу є нетяжкими злочинами. Найтяжчим покарання санкції яких передбачено позбавлення волі на строк до п`яти років і з часу скоєння яких станом на дату проведення судового засідання минуло більше ніж п`ять років, протягом яких строк давності не зупинявся та не переривався.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції станом на дату вчинення судом процесуальної дії), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.

Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України (п. 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005р. ).

За таких обставин, суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і за наявності письмового клопотання на це обвинуваченого, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 закриттю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 5, 284, 285, 286, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України, ст.ст. 5, 12, 44, 49 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , яке підтримане обвинуваченим ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000129 від 17 жовтня 2013 року за даним фактом закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_1