У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2536/21

№ 1-кс/183/451/21

19 квітня 2021 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення ВП №2 Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженця смт. Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, не працюючого, маючого середню освіту, розлученого, мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 04.09.2020 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 25.02.2021 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.286, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки з позбавленням права керування транспортним засобом строком 1 рік. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.09.2020 р., та остаточно призначати покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

та з участю слідчого ОСОБА_3 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме в тому, що 26.02.2021 р. приблизно о 09 год. 30 хв. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , на землі побачив коробку, в якій знаходилась пляшка 100 мл., заповнена речовиною коричневого кольору приблизно 30 мл., дев`ять ємностей, об`ємом по 1 мл. заповнені речовиною коричневого кольору, та сім ємностей об`ємом по 1 мл. із залишками речовини коричневого кольору, яку останній для себе визначив як наркотичний засіб опій ацетильований. В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання вказаного наркотичного засобу з метою збуту.

Реалізуючи свій прямий умисел, 26.02.2021 р. приблизно о 09 год. 35 хв., ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, знаходячись поблизу домоволодіння № 40 по вул. Калиновій м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області, підняв та поклав у внутрішню кишеню наплічної сумки вищевказану пляшку 100 мл., заповнену речовиною коричневого кольору 38,9493 г., дев`ять ємностей об`ємом по 1 мл. заповнені речовиною коричневого кольору масами 0,9563 г., 0,9380 г., 0,9301 г., 0,9260 г., 0,9458 г., 0,8146 г., 0,9056 г., 0,9615 г., 0,8265 г., та сім ємностей об`ємом по 1мл. із залишками речовини коричневого кольору. Таким чином ОСОБА_4 незаконно придбав речовину коричневого кольору, що містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, та почав зберігати при собі, з метою збуту.

26.02.2021 р. неподалік домоволодіння АДРЕСА_1 , в період часу з 12 год. 06 хв. до 12 год. 21 хв. ОСОБА_4 надав для огляду слідчому пляшку об`ємом 100 мл., заповнену речовиною коричневого кольору масою 38,9493 г., маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 2,3559 г., дев`ять ємностей об`ємом по 1мл. заповнені речовиною коричневого кольору масами 0,9563 г., 0,9380 г, 0,9301 г., 0,9260 г., 0,9458 г., 0,8146 г., 0,9056 г., 0,9615 г., 0, 8265 г, 38,9493 г., що містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0606 г., 0,0589 г., 0,0586 г., 0,0571 г., 0,0607 г., 0,0533 г., 0,0615 г., 0,0591 г., 0,0525 г., та сім ємностей об`ємом по 1мл. із залишками речовини коричневого кольору, що містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0056 г., 0,0045 г., 0,0027 г., 0,0045 г., 0,0048 г., 0,0122 г., 0,0084 г., тим самим незаконно придбав та став зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 2,9209 г., що, відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», відноситься до великих розмірів, який ОСОБА_4 , незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Слідчий вказав, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою. ОСОБА_4 визнає вину, співпрацює зі слідством, але підозра у вчинення умисного злочину, є вирок суду з позбавленням волі, та знову вчинив злочин, тому для запобігання вчинення злочинів обрати запобіжний захід тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, висказався проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою, просить застосувати домашній арешт, його привозили в райвідділ, давав показання, з`являвся до слідчого вчасно, по вироку суду від 25.02.2021 р. він мав домашній арешт, коли вийшов за двір його і затримали.

Захисник ОСОБА_6 , вказав, що проти тримання під вартою, тому, що ОСОБА_4 визнає себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, слідству не перешкоджає, є всі підстави для менш тяжкого запобіжного заходу, обрати домашній арешт.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для задоволення клопотання.

30 березня 2021 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Крім того, ОСОБА_4 вчинив злочин в періоді відбування покарання з випробуванням за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.09.2020 р., на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив.

Також, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 засуджений Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 25.02.2021 р. за ч.1 ст.286, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 2 років з позбавленням волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком 1 рік. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.09.2020 р., та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Однак, вказаний вирок не набрав законної сили через його оскарження Дніпропетровською обласною прокуратурою у Дніпровському апеляційному суді. Тобто, перебуваючи на свободі, враховуючи стійку кримінальну направленість ОСОБА_4 , останній матиме реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2021 р. ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком до 28 березня 2021 року включно, який, відповідно до вироку Новомосковського міськрайонного суду від 25.02.2021 р. залишений до набрання вказаним вироком законної сили. Скоєння ОСОБА_4 умисного тяжкого злочину в момент перебування його під цілодобовим домашнім арештом, свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення та про неможливість обрання щодо останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя не встановив наявність ризику передбаченого п.1, ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку слідчого судді, це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, суд врахувати не може.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підставу для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв для її визначення. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 20.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя встановив, що прокурор довів, що жоден із запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризику ОСОБА_4 продовжити вчиняти інші злочини.

У рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 р. ЄСПЛ зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає виправданим тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя вважає, що діяння пов`язані з незаконним придбанням та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів у великих розмірах, вчинене особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 КК України. у вчинені яких підозрюється ОСОБА_4 може викликати негативну реакцію у суспільстві.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків, тому слідчий суддя вважає за можливе призначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає на сьогодні 181600 грн. (80х2270 грн.), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Визначаючи такий розмір застави слідчий суддя виходить з матеріального стану обвинуваченого, яка не маючи офіційної роботи займається діяльністю, про яку суд не повідомила, на отримання доходу від якої він утримує себе, а також те, що встановлення меншої суми застави не забезпечить належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків з урахуванням особи підозрюваного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 16 червня 2021 року.

Встановити розмір застави ОСОБА_4 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (80 х 2270 грн.) 181600 грн.
З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати : прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1