Справа № 141/119/21
Провадження №1-кп/141/31/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2021 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2018 року за № 0000132 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таймоново Бахівського району Могилевської області, Республіки Білорусь, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 03.08.2018 року приблизно о 19 год 00 хв прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_2 . В подальшому, перебуваючи у приміщенні літньої кухні даного домогосподарства, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розпочали вживати спиртні напої, та в ході розпиття спиртних напоїв ОСОБА_5 ліг спати.

Коли ОСОБА_5 спав, ОСОБА_3 в нагрудній кишені його верхнього одягу помітив гроші, та, користуючись тим, що ОСОБА_5 спить, вирішив їх викрасти. В подальшому, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, направленим на викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, з метою наживи, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та його наслідків і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, дістав із нагрудної кишені верхнього одягу ОСОБА_5 гроші в сумі 900 грн. 00 коп. Після чого із викраденими грошими ОСОБА_3 пішов додому, а саме до домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_3 .

Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, а саме витратив для власних потреб.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 900 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, а саме таємному викрадені чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у скоєному визнав повністю, щиро каявся та показав, що він 03.08.2018 року приблизно о 19 год, перебуваючи у приміщенні літньої кухні домогосподарства ОСОБА_5 , розпивав з ним спиртні напої. Коли ОСОБА_5 заснув, він помітив у кишені його верхнього одягу гроші, та викрав їх. Загальна сума викрадених грошей становила 900,00 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актовим записом про смерть № 35 від 23.07.2019 року, при цьому, згідно ч.6 ст. 55 КПК України, близькі родичі чи члени сім`ї померлого не скористались своїм правом подачі заяву про залучення їх до провадження як потерпілих.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений повністю визнав свою вину та враховуючи його покази в судовому засіданні, які суд вважає достовірними, а тому відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що позиція обвинуваченого добровільна та він правильно розуміє зміст цих обставин. Суд роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.
Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, оскільки повністю відшкодував матеріальну шкоду, що підтверджується розпискою потерпілого ОСОБА_5 від 28.08.2018 року.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в редакції КК України від 02.08.2018 року, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення, що відповідає вимогам ст. ст. 4, 5 КК України щодо чинності закону про кримінальну відповідальність у часі.

Суд вважає, що така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у неї звички законослухняної поведінки і небажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, підстав для застосування запобіжних заходів відносно обвинуваченого немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази у справі відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,65, 66, 67, 75, 76, 185 ч. 1 КК України, ст.ст. 349, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, визначене санкцією ч.1 ст. 185 КК України в редакції КК України від 02.08.2018 року, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1