Справа №589/1214/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/368/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА
Іменем України

04 серпня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 589/1214/21 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.06.2021, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Шостка, Сумської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді та звільнити ОСОБА_9 з-під варти, обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вважає, що всі докази на які суд першої інстанції звернув увагу, добуті з грубим порушенням норм КПК та прав підозрюваного, який був безпідставно доставлений до районного управління поліції, де утримувався тривалий час. Зазначає, що при винесенні рішення не виконані вимоги ст. 194 КПК, а тому суд не мав можливості визнати обгрунтованість підозри. Прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин, так як копію ухвали він отримав 05.07.2021.

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 146 КК, а саме за фактом незаконної порубки дерев у особливо охоронюваних лісах, перевезенні незаконно зрубаних дерев, вчиненої за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що спричинило тяжкі наслідки; за фактом незаконного позбавленні волі та викрадення потерпілого ОСОБА_13 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 , що спричинило тяжкі наслідки у виді умисного вбивства потерпілого; за фактом умисного вбивства ОСОБА_13 з метою приховати інше кримінальне правопорушення, вчинене за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 та ОСОБА_12

24.03.2021 до ЄРДР внесені відомості про вчинення злочинів, передбачений п. 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 146 КК, а ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.04.2021 підозрюваному ОСОБА_9 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26.06.2021.

22.06.2021 постановою керівника Шосткинської окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до 3-х місяців, тобто до 06.08.2021, а 24.06.2021 ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області відносно ОСОБА_9 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Зважаючи на те, що на час апеляційного розгляду завершити досудове розслідування щодо ОСОБА_9 не є можливим, оскільки необхідно виконати ряд слідчих дій, тому слідчим подано клопотання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою у зв`язку з тим, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу підозрюваному, передбачені у п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, існують та не зменшилися.

Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.06.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 у зміні запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід та продовжено строк дії обраного підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 28.07.2021 включно. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявні ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а обставин для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не встановлено.

Вислухавши суддю-доповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження та зміст оскарженого судового рішення, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги та мотиви клопотання про поновлення строку, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 395 КПК, апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а згідно п. 3 ч. 2 цієї статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин процесуальний строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, захисник ОСОБА_10 був присутній під час розгляду провадження і на проголошенні вступної та резолютивної частини ухвали, але проголошення повного тексту ухвали відбулося 25.06.2021 без участі учасників процесу.

05.07.2021 адвокат ОСОБА_10 отримав копію ухвали в міськрайонному суді.

Правило дотримання п`ятиденного строку на оскарження ухвал слідчого судді з дня їх оголошення, передбачене п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК, покликано надати потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Не маючи повного тексту судового рішення, захисник ОСОБА_10 був позбавлений такої можливості.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Враховуючи доводи захисника ОСОБА_10 про отримання ним копії оскарженого рішення 05.07.2021 та факт подання апеляційної скарги до апеляційного суду 10.07.2021 (що підтверджується штампом установи поштового зв`язку на конверті, в якому вона надійшла до суду разом із додатками), тобто у передбачений п. 2 ч. 1 ст. 395 (з урахуванням приписів ст. 115-116) КПК строк, а тому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді підлягає поновленню з метою забезпечення доступу до правосуддя, оскільки він пропущений з поважних причин.

Колегія суддів вважає, що розглянувши клопотання, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування до ОСОБА_9 саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК, та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування щодо ОСОБА_9 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 146 КК, існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, на які вказував слідчий у своєму клопотанні.

Зокрема, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 10-ти до 15-ти років або довічного позбавлення волі, існують реальні ризики того, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити або сховати річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на підозрюваних та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме відмовою у прибутті за викликом, умисній протидії проведенні слідчих дій в повному обсязі та своєчасністю їх проведення; продовжити займатися злочинною діяльністю, і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в ухвалі слідчого судді ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів відповідно п. 1 ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК, а будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри на цій стадії процесу у кримінальному провадженні відсутні. При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». У справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88) ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу». Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, наявні у теперішній час докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення кримінальних правопорушень є завданням подальшого досудового розслідування.

Незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які фактичні обставини вчинення злочину та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Крім того, мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що ОСОБА_9 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити або сховати річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на підозрюваних та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: відмовою у прибутті за викликом, умисній протидії проведенні слідчих дій в повному обсязі та своєчасністю їх проведення; продовжити займатися злочинною діяльністю. При цьому врахування тяжкості інкримінованих правопорушень у даному випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинені кримінальні правопорушення підвищує ризик того, що ОСОБА_9 може іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, так як небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою на теперішній час не може забезпечити повною мірою покладені на цей захід кримінальним процесуальним законом функції та запобігти установленим слідчим суддею ризикам, які у свою чергу є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в триманні підозрюваного під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 про відсутність доказів на підтвердження обставин, які викладені в клопотанні про продовження запобіжного заходу та недоведеності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, є необґрунтованими і спростовуються матеріалами кримінального провадження.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 395, 399, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

постановила:

Поновити захиснику ОСОБА_15 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.06.2021.

Ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.06.2021 відносно ОСОБА_16 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4