У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора ТОВ «Гуд Зона» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2021 року, якою клопотання слідчого про арешт майна задоволено частково, накладено арешт з тимчасовим позбавленням права відчуження комплексу "Good Zone" з тимчасовим обмеженням права користування частиною комплексу, а саме приміщенням сауни з підсобними приміщеннями, яка має окремий вхід, за адресою: м. Миколаїв, вул. Троїцька, 32; відеореєстратор Partizan CHD - 68EVN, Version HD 4,2 S/N 20180119.22.834.038, з відеозаписами з камер спостереження.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
власник майна директор ТОВ « Гуд Зона» ОСОБА_5

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзідиректор ТОВ «Гуд Зона» ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого про арешт майна задоволено частково. Накладено арешт з тимчасовим позбавленням права відчуження комплексу "Good Zone" з тимчасовим обмеженням права користування частиною комплексу, а саме приміщенням сауни з підсобними приміщеннями, яка має окремий вхід, за адресою: м. Миколаїв, вул. Троїцька, 32;
відеореєстратор Partizan CHD - 68EVN, Version HD 4,2 S/N 20180119.22.834.038, з відеозаписами з камер спостереження.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді винесена з порушенням норм КПК України, зокрема слідчий суддя під час розгляду клопотання не перевірив та не встановив наявність належних підстав для арешту майна.

Зазначає, що його не вчасно повідомили про час та дату розгляду клопотання слідчого про арешт майна та він не мав можливості належним чином підготуватись до судового засідання.

Вказує, що слідчий суддя без дослідження відповідних правовстановлюючих документів, технічної документації, без постанов про визнання речовими доказами, прийняв рішення про накладення арешту на майно. Так, до клопотання слідчого не долучені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном, відсутня інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, або з БТІ, або від власника або користувача. Не зазначено належним чином мету накладення арешту, слідчим вказано лише зміст ч. 1, 2 ст. 1 70, ч. 2 ст. 167 КПК без будь яких конкретних доводів, чому саме слідчий вважає, що необхідно накласти арешт на комплекс «Good Zone»

Звертає увагу, що обшук був проведений 22.02.2021 року під час якого, тимчасово вилучено відео регістратор з відеозаписами з камер спостереження без ухвали слідчого суду про тимчасовий доступ, кабінети де знаходиться сауна опечатали, разом з тим жодних слідчий дій не проводиться, а ТОВ « Гуд Зона» несе матеріальні збитки.

Категорично не погоджується з тим, що суд наклав арешт з тимчасовим позбавленням права відчуження комплексу з тимчасовим обмеженням права користування частиною комплексу, а саме приміщенням сауни з підсобними приміщеннями, яка має окремий вхід, за адресою: АДРЕСА_1 . Так слідчим до клопотання не надано технічного паспорту, не надано фотографій приміщення, та взагалі не вказано на який строк позбавляють права користуватися приміщенням сауни. В клопотанні слідчого не вказано на обґрунтування з якою метою порушуються права власника розпоряджатися своїм майном та порушуються права юридичної особи яка користується приміщенням.

Зауважує, що слідчим суддею не враховано розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, а саме для ТОВ «Гуд Зона».

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Слідчим відділом СВ ВП № 2 МРУП ГУ НП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 23.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого 22.02.2021 в ході проведення обшуку за адресою м. Миколаїв, вул. Троїцька, 32, а саме: відеореєстратора Partizan CHD - 68EVN, Version HD 4,2 S/N 20180119.22.834.038, з відеозаписами з камер спостереження та накладення арешту на комплекс "Good Zone", розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Троїцька, 32. В обґрунтування клопотання зазначив про необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою збереження як речових доказів.

Частково задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що матеріалами клопотання підтверджується, що померлий ОСОБА_7 перебував у сауні, де йому стало погано та після того як його відвезли до швидкої медичної допомоги, невдовзі помер. Причина смерті отруєння чадним газом. Слідчий вказує, що є необхідність проведення експертиз та необхідно зберегти докази, а саме приміщення сауни та обладнання тощо. За такого, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що клопотання про накладення арешту підлягає частковому задоволенню як обґрунтоване, з метою збереження речових доказів.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд приходить до наступного.

Положенням ч.1ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим відділом СВ ВП № 2 МРУП ГУ НП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 від 23.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого 22.02.2021 в ході проведення обшуку за адресою м. Миколаїв, вул. Троїцька, 32, а саме: відеореєстратора Partizan CHD - 68EVN, Version HD 4,2 S/N 20180119.22.834.038, з відеозаписами з камер спостереження та накладення арешту на комплекс "Good Zone", розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Троїцька, 32. В обґрунтування клопотання зазначив про необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою збереження як речових доказів.

Частково задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що матеріалами клопотання підтверджується, що померлий ОСОБА_7 перебував у сауні, де йому стало погано та після того як його відвезли до швидкої медичної допомоги, невдовзі помер. Причина смерті отруєння чадним газом. Слідчий вказує, що є необхідність проведення експертиз та необхідно зберегти докази, а саме приміщення сауни та обладнання тощо. За такого, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що клопотання про накладення арешту підлягає частковому задоволенню як обґрунтоване, з метою збереження речових доказів.

Тобто, на переконання слідчого судді вилучене в ході обшуку майно та приміщення сауни, обладнання, яке перебуває в ній відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки, зберегли сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час цього кримінального провадження.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучений в ході обшуку речі та приміщення сауни, обладнання, яке в ній знаходиться, можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Оскільки, є всі підстави вважати, що вказане майно, може бути знищено чи приховано, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. 170, 171, 173, 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Гуд Зона» ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2021 року, якою клопотання слідчого про арешт майна задоволено частково, накладено арешт з тимчасовим позбавленням права відчуження комплексу "Good Zone" з тимчасовим обмеженням права користування частиною комплексу, а саме приміщенням сауни з підсобними приміщеннями, яка має окремий вхід, за адресою: м. Миколаїв, вул. Троїцька, 32; відеореєстратор Partizan CHD - 68EVN, Version HD 4,2 S/N 20180119.22.834.038, з відеозаписами з камер спостереження, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді