Провадження № 1-кп/522/342/21
УХВАЛА
05 липня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

перекладача ОСОБА_10

розглянуши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0009192 від 09.11.2014 відносно ОСОБА_11 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України, об`єднане з кримінальним провадженням №0002668 від 08.05.2018, відносно ОСОБА_13 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопоуршень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 187 КК України, з кримінальним провадженням №0001332 від 02.12.2020 відносно ОСОБА_12 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 189 КК України з кримінальним провадженням №0002612 від 04.12.2020 відносно ОСОБА_11 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження №0009192 від 09.11.2014 відносно ОСОБА_11 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України, об`єднане з кримінальним провадженням №0002668 від 08.05.2018, відносно ОСОБА_13 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопоуршень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 187 КК України, з кримінальним провадженням №0001332 від 02.12.2020 відносно ОСОБА_12 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 189 КК України з кримінальним провадженням №0002612 від 04.12.2020 відносно ОСОБА_11 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , оскільки відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1.3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_13 заперечували проти обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків є безпідставними та необгрунтованими.

Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали думку адвоката ОСОБА_9 .

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання адвоката прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю підлягає задоволенню.

Пунктом 38 рішення ЄСПЛ «Сергій Волосюк проти України» від 12.03.2009 р. (заява № 1291/03) передбачено, що згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.
Як зазначено у рішенні по справі «Хайредінов проти України» (Заява № 38717/04), «Суд підкреслює, що розумність строку тримання під вартою ніколи не оцінюється in abstracto. Іншими словами, пункт 3 статті 5 Конвенції ( 995_004 ) не може вважатися таким, що безумовно дозволяє тримання під вартою, якщо тривалість такого тримання не перевищує певного строку. Виправдання будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами державної влади (див. рішення у справі «Шишков проти Болгарії» (Shishkov v. Bulgaria), N 38822/97, пункт 66, ECHR 2003-I (витяги)».
Крім того, у вказаному рішенні, зазначено, що існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції ( 995_004 ) не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (див. рішення у справі «Власов проти Росії» (Vlasov v. Russia), N 78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року, з подальшими посиланнями).
Враховуючи викладене, стороною обвинувачення доведено підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. «с» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Згідно з ч. 1, 3-6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Таким чином, враховуючи обставини вчинення злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_13 та особу обвинуваченого, обставини, зазначені прокурором у клопотанні про обрання запобіжного заходу, є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення, зокрема, можливого переховування від суду, а також незаконного впливу на потерпілого та свідків в кримінальному провадженні існують, у зв`язку з чим запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за місцем його проживання в м. Одеса буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання названим вище ризикам.
Таким чином, колегія суддів вважає можливим обрати обвинуваченому ОСОБА_13 міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електроних засобів контролю з покладенням на нього обовязків, передбачених ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 195, 202, 331 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням електроних засобів контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_13 обов`язки, строком на 60 діб, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту та адреси, за якою він відбуває домашній арешт без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України обвинуваченого ОСОБА_14 звільнити з-під варти та негайно доставити до місця його проживання.
Контроль за ухвалою суду про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту доручити працівникам органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_13 .

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3