Номер провадження: 11-сс/813/893/21
Номер справи місцевого суду: 946/3893/21 1-кс/946/1326/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника скаржника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.2021, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого від 10.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000664 від 25.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, якою заявник просить: скасувати постанову слідчого СВ Кілійського відділу поліції Головного управління Національної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 10.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0000664 від 25.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, зазначив, що в судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого СВ Кілійського відділу поліції ГУНП в Одеській області від 10.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000664 від 25.07.2018 року, закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості до ЄРДР були внесені 26.07.2018 року за ст. 356 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не продовжувався, жодній особі не було повідомлено про підозру та з клопотанням про продовження строку досудового розслідування слідчий не звертався до слідчого судді.

Таким чином, станом на 10.04.2020 (день прийняття слідчим постанови про закриття кримінального провадження) закінчився строк досудового розслідування кримінального провадження №0000664 від 25.07.2018 року, визначений ст. 219 КПК України, отже слідчий прийшов до вірного висновку, закривши кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Порушення змісту постанови слідчого, на які вказує скаржник, не впливають на обов`язок слідчого закрити кримінальне провадження, у разі закінчення строку досудового розслідування.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі представник скаржника ОСОБА_7 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

-слідчий суддя не врахував, що кримінальне провадження № 0000664 від 25.07.2018 закрито передчасно, без з`ясування всіх обставин, без продовження строків досудового розслідування;

-постанова слідчого не відповідає п. 1 та п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки в ній відсутні дані про особу, яка прийняла постанову, не зазначено, які слідчі дії проводились, за яким фактом проводилось досудове розслідування та відсутній зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, їх обґрунтування;

-слідчий суддя не врахував, що слідчим порушено вимоги КПК України та не подане клопотання про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Посилаючись на викладене, представник скаржника ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 24.05.2021 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000664 від 25.07.2018, а саму постанову скасувати. Окрім того, представник просив витребувати матеріали кримінального провадження №0000664 від 25.07.2018.

В судому засіданні суду апеляційної представник скаржника ОСОБА_7 наполягав на вимогах апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату та час судового розгляду був поставлений до відома належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши доповідь судді, заслухавши думку представника ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що постановою слідчого СВ Кілійського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 10.04.2020 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000664 від 25.07.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України було закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України (а.п. 9).
Згодом, 21.05.2021 представника скаржника ОСОБА_7 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області звернувся зі скаргою на зазначену постанову слідчого, в якій просив її скасувати.
Оцінюючи на предмет законності вказану вище постанову слідчого, апеляційний суд наголошує на тому, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Водночас, аналізуючи доводи представника скаржникаОСОБА_7 викладені ним в апеляційній скарзі, колегія суддів погоджується із ними та, зазначає, що дійсно під час досудового розслідування кримінального провадження №0000664 від 25.07.2018 слідчим не були вжиті, всупереч вимогам ч. 5 ст. 38 КПК України, всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, що призвело до порушення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України та, як наслідок цього, спливу строку досудового розслідування.
Разом із тим, на переконання апеляційного суду, необхідно звернути увагу заявника на наступні вимоги кримінального процесуального закону.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

З огляду на викладену норму закону, в даному випадку застосуванню підлягають норми КПК України, які діяли на момент прийняття слідчим постанови від 10.04.2020 про закриття кримінального провадження № 0000664, яка є предметом оскарження на теперішній час.
Так, ч. 1 ст. 219 КПК України (в ред. від 10.04.2020) передбачає, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 219 КПК України (в ред. від 10.04.2020) передбачено що, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру становить дванадцять місяців у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину.

Санкція ст. 356 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до трьох місяців, у зв`язку із чим зазначене кримінальне правопорушення, на підставі приписів ч. 4 ст. 12 КК України, відносяться до нетяжких злочинів.

Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України (в ред. від 13.08.2020), слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру, при цьому, відповідно до положень п. 1 Розділу 6 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, якими ст. 284 КПК України була доповнена вказаними положеннями, наведені вимоги закону не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто з 15.03.2018, з огляду на приписи п. 4 § 2 Розділу 4 та п. 1 Розділу 6 зазначеного Закону.

При цьому, відповідно до вимог ч. 5 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає, тобто можливість продовження досудового розслідування за межами строку, який встановлений ст. 219 КПК України не передбачена, незалежно від кваліфікації злочину, наслідків, повноти досудового розслідування.

Враховуючи те, що відомості про вчинення кримінальних правопорушень за №0000664 були внесені до ЄРДР 25.07.2018, жодній особі не було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, строк досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, з огляду на положення вищевказаної ст. 219 КПК України (в ред. від 10.04.2020), закінчився, колегія суддів погоджується із висновком слідчого в постанові про закриття кримінального провадження від 10.04.2020 щодо того, що продовження досудового розслідування та проведення слідчих (розшукових) дій у вказаному провадженні неможливо з огляду на закінчення строків досудового розслідування.
За викладених обставин, зважаючи на те, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 219 КПК України (в ред. від 10.04.2020), встановлений законом для такої категорії кримінального провадження 12-місячний з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР строк досудового розслідування закінчився, зазначений строк в порядку, передбаченому ст.ст. 294, 295 КПК України, продовжений не був, тому, з урахуванням положень абз. 2 ч. 5 ст. 294 КПК України, поновленню не підлягає, жодній особі не було повідомлено про підозру, апеляційний суд вважає, що слідчий дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття вказаного кримінального провадження на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (в ред. від 10.04.2020) у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, а також не мав законних підстав для його відновлення й проведення відповідних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що закріплена в абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України норма, з огляду на форму її викладення є імперативною, а відтак за умови закінчення строків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК України, слідчий зобов`язаний законом закрити кримінальне провадження, а незгода заявника з постановою слідчого про закриття кримінального провадження, яка прийнята на виконання вимог чинного КПК України, тобто його фактична незгода з діючою нормою кримінального процесуального закону України, не може бути компенсована шляхом зобов`язання, всупереч вимогам закону, скасувати таку постанову.
Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що доводи представника скаржника ОСОБА_7 , наведені в апеляційній скарзі є частково обґрунтованими, проте, з урахуванням того, що строк досудового розслідування вже сплив, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення вимог скарги, оскільки скасування постанови слідчого від 10.04.2020 про закриття кримінального провадження не спричинить ніяких правових наслідків в даному кримінальному провадженні, оскільки строк досудового розслідування продовженню вже не підлягає.
Таким чином, колегія суддів вважає, що у даному випадку слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки строк досудового розслідування в зазначеному кримінальному провадженні №0000664 на момент прийняття постанови сплив та поновленню відповідно до вимог кримінального процесуального закону не підлягає.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги представника скаржника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись статтями 303, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.2021, якою відмовлено у задоволенні адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого від 10.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000664 від 25.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4