Житомирський апеляційний суд
Справа №285/5197/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
представника
власника майна ОСОБА_7 : адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2020 року про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и л а:

Старший слідчий СВ Новоград Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням та уточненням до нього від 28.12.2020 про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 25 та 26.12.2020 під час проведення обшуку автомобіля «NISSAN PRIMASTAR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на 255 км автодороги «Київ-Чоп»: мішок № 1 з камінням вагою 34 кг., мішок № 2 з камінням вагою - 30 кг., мішок №3 з камінням вагою - 35,5 кг., мішок № 4 в якому знаходяться 2 мішки з камінням вагою - 35 кг., мішок № 5 з камінням вагою - 34.5 кг., мішок № 6 в якому знаходяться 2 мішки з камінням вагою 34 кг., мішок № 7 з камінням вагою 30 кг., мішок № 8 з камінням вагою - 31 кг., мішок № 9 в якому знаходяться 2 мішки з камінням вагою - 33 кг., мішок № 10 з камінням вагою - 35 кг., мішок № 11 з камінням вагою - 34 кг., мішок № 12 з камінням вагою - 28 кг., мішок № 13 з камінням вагою - 35,5 кг., мішок № 14 з камінням вагою - 30 кг., мішок № 15 з камінням вагою - 37 кг., мішок № 16 в якому знаходяться 2 мішки з камінням вагою - 31,5 кг., мішок № 17 з камінням вагою 30 кг., мішок № 18 з камінням вагою 31,5 кг., мішок № 19 з камінням вагою - 30 кг., мішок № 20 з камінням вагою - 14 кг., мішок № 21 з камінням вагою - 4,5 кг., мішок № 22 з камінням вагою - 10 кг., мішок № 23 з камінням вагою - 14 кг., мішок № 24 з камінням вагою - 14 кг.. мішок № 25 з камінням вагою - 16,5 кг., мішок № 26 з камінням вагою - 17,5 кг., мішок № 27 з камінням вагою - 13 кг.; фрагменти липкої стрічки та бірок; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з сім-карткою НОМЕР_4 ; грошові кошти в сумі 3130 євро (номіналами:50 євро в кількості 33 штуки, 20 євро в кількості 4 шт., 200 євро в кількості 7 штук) та 20 доларів США та автомобіль «NISSAN PRIMASTAR», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Клопотання слідчий обґрунтував тим, що 25.12.2020, о 20 год. 59 хв. працівниками Управління патрульної поліції ДПП Рівненської області автодороги «Київ-Чоп» на 255 км було зупинено автомобіль, під час поверхневого огляду якого виявлено 27 поліетиленових мішків із камінням, схожим на бурштин «Серець» (далі - Бурштин). З метою врятування майна органом досудового слідства було прийнято рішення невідкладно провести обшук транспортного засобу, під час якого вилучено мішки з камінням. Мобільний телефон та грошові кошти.

По даному факту 26.12.2020 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000929 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України.

В ході розслідування кримінального провадження було встановлено, що мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з сім-карткою НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 3130 євро та 20 доларів США, автомобіль «NISSAN PRIMASTAR» днз. НОМЕР_1 . належать ОСОБА_7 зареєстрований с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 власником транспортного засобу «NISSAN PRIMASTAR», д.н.з. НОМЕР_1 , являється ОСОБА_7 .

Досудове слідство вважає, що вилучене майно є речовим доказом, зберегло на собі та містить сліди кримінального правопорушення, і мають інші відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні та інших обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та провести відповідні судові експертизи.

Ухвалою слідчого судді Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2020 року задоволено клопотання слідчого.

Накладено арешт на майно, вилучене 25 та 26.12.2020 під час проведення обшуку автомобіля «NISSAN PRIMASTAR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на 255 км автодороги «Київ-Чоп»: мішок № 1 з камінням вагою 34 кг., мішок № 2 з камінням вагою - 30 кг., мішок №3 з камінням вагою - 35,5 кг., мішок № 4 в якому знаходяться 2 мішки з камінням вагою - 35 кг., мішок № 5 з камінням вагою - 34.5 кг., мішок № 6 в якому знаходяться 2 мішки з камінням вагою 34 кг., мішок № 7 з камінням вагою 30 кг., мішок № 8 з камінням вагою - 31 кг., мішок № 9 в якому знаходяться 2 мішки з камінням вагою - 33 кг., мішок № 10 з камінням вагою - 35 кг., мішок № 11 з камінням вагою - 34 кг., мішок № 12 з камінням вагою - 28 кг., мішок № 13 з камінням вагою - 35,5 кг., мішок № 14 з камінням вагою - 30 кг., мішок № 15 з камінням вагою - 37 кг., мішок № 16 в якому знаходяться 2 мішки з камінням вагою - 31,5 кг., мішок № 17 з камінням вагою 30 кг., мішок № 18 з камінням вагою 31,5 кг., мішок № 19 з камінням вагою - 30 кг., мішок № 20 з камінням вагою - 14 кг., мішок № 21 з камінням вагою - 4,5 кг., мішок № 22 з камінням вагою - 10 кг., мішок № 23 з камінням вагою - 14 кг., мішок № 24 з камінням вагою - 14 кг.. мішок № 25 з камінням вагою - 16,5 кг., мішок № 26 з камінням вагою - 17,5 кг., мішок № 27 з камінням вагою - 13 кг.; фрагменти липкої стрічки та бірок; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з сім-карткою НОМЕР_4 ; грошові кошти в сумі 3130 євро (номіналами:50 євро в кількості 33 штуки, 20 євро в кількості 4 шт., 200 євро в кількості 7 штук) та 20 доларів США та автомобіль «NISSAN PRIMASTAR», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст.171 КПК України та в ньому обґрунтовано зазначено про необхідність арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України. Тому з метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, оскільки воно визнано речовим доказом, та з метою збереження речових доказів, для проведення повного. всебічного, об`єктивного розслідування, прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28.12.2020 року - скасувати. Постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке зазначене в клопотанні, відмовити.

Посилається на те, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя та слідчий, не дотрималися вимог. ст. ст. 94, 132, 173 КПК України.

Зазначив, що у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомляли про підозру, ОСОБА_7 не має процесуального статусу у зазначеному кримінальному провадженні.

Вказав, що безпідставним є посилання в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, що арешт накладається на майно, яке було вилучене в ході обшуку 25-26.12.2020 року, оскільки ніякого обшуку проведено не було. При цьому, було проведено слідчу дію - огляд, який не було легалізовано, тобто проведено з порушенням норм КПК України без відповідних рішень суду. Тому, все вилучене майно у період часу з 23:50 25.12.2020 року по 02:11 26.12.2020 року у ОСОБА_7 є незаконно вилученим, так як оформлено не правильним протоколом.

Посилається на те, що 25.12.2020 року без внесення відомостей до ЄРДР співробітниками поліції був проведений огляд автомобіля, в ході чого було вилучене майно ОСОБА_7 . В подальшому, слідчий у кримінальному провадженні, маючи на меті легалізувати відповідну слідчу дію, подав клопотання про проведення обшуку, за результатами якого слідчий суддя вказане клопотання задовольнив. Однак, звертає увагу, що слідчий у період часу з 23:50 25.12.2020 року по 02:11 26.12.2020 року проводив огляд а не обшук.

Зазначив, що слідчий, прокурор в порядку ч.5 ст.171 КПК України не звертався з клопотанням про «легалізацію» огляду, який був проведений у період часу з 23:50 25.12.2020 року по 02:11 26.12.2020 року.

Вказав, що відповідне майно було вилучене в ході огляду та не легалізоване ухвалою слідчого судді про огляд автомобіля, таке майно є тимчасово вилученим.

Зазначив, що відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Однак, слідчий чи прокурор в порядку ч.5 ст.171 КПК України не звертався з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене при проведенні огляду у період часу з 23:50 25.12.2020 року по 02:11 26.12.2020 року.

Вказав, що в оскаржуваній ухвалі не міститься інформації, яка б в повній мірі підтверджувала необхідність накладення арешту на зазначене майно на даній стадії досудового розслідування, не обґрунтовано існування ризиків її приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення.

Вважає, що постанова слідчого про визнання речовими доказами майна зазначеного в клопотанні про арешт майна є формальною, оскільки за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що зазначене у ній майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України.

Посилається на те, що слідчим не було доведено необхідність накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні з метою збереження речових доказів, не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання вказаного майна.

Вказує, що накладення арешту на майно не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зазначив, що слідчий всупереч ст.168 КПК України не надав для власника майна ОСОБА_10 копію протоколу огляду з додатками.

Крім того вказав, що клопотання слідчого про арешт майна розглядався без участі власника майна. Власник майна - ОСОБА_10 та його представник, дізнався про наявність ухвали про арешт майна, лише 15.01.2021 року при ознайомленні із справою в Новоград-Волинському міськрайонному судді Житомирської області. В зв`язку з вказаними обставинами просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2020 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що 25.12.2020 було розпочато таку слідчу дію, як огляд автомобіля до внесення відомостей в ЄРДР, коли було виявлено в автомобілі мішки з камінням, схожим на бурштин, було невідкладно внесено відомості в ЄРД за ч.1 ст. 240-1 КК України і після цього дану слідчу дію було продовжено вже як обшук автомобіля ОСОБА_11 . В той же день слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про легалізацію проведення обшуку, яке ухвалою від 26.12.2020 було задоволено, і одночасно також з клопотанням про арешт вилученого в ході такого обшуку майна, яке було задоволено оскаржуваною ухвалою. Тому вважав доводи апелянта безпідставними. Майно має ознаки речових доказів в кримінальному провадженні, автомобіль може бути знаряддям вчинення даного злочину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення та доводи учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали додані до клопотання, апеляційної скарги , а також ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26.12.2020 про надання дозволу на обушк, надану в ході апеляційного розгляду судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, розгляд клопотання слідчого відбувся без виклику особи, на майно якої накладено арешт та його представника. Зі змістом оскаржуваного рішення ОСОБА_7 та його представник ознайомився лише 15.01.2021 року, після чого у встановлений законом строк була подана апеляційна скарга.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущений.

Що стосується доводів апеляційної скарги по суті, то вони знайшли своє часткове підтвердження.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що слідчий суддя при розгляді вказаного клопотання не в повній мірі дотримався наведених вище положень КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2020 року за № 0000929, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України.

В клопотанні прокурора зазначено, що 25.12.2020 року о 20 год. 59 хв. працівниками Управління патрульної поліції ДПП Рівненської області автодороги «Київ-Чоп» на 255 км було зупинено автомобіль «NISSAN PRIMASTAR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 . Під час поверхневого огляду якого виявлено 27 поліетиленових мішків із камінням, схожим на бурштин «Серець» (далі - Бурштин). З метою врятування майна органом досудового слідства було прийнято рішення невідкладно провести обшук транспортного засобу, під час якого вилучено мішки з камінням, мобільний телефон та грошові кошти.

В ході розслідування кримінального провадження було встановлено, що вилучені мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з сім-карткою НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 3130 євро та 20 доларів США, автомобіль «NISSAN PRIMASTAR» д.н.з. НОМЕР_1 , належать ОСОБА_7 , який зареєстрований в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 власником транспортного засобу «NISSAN PRIMASTAR», д.н.з. НОМЕР_1 , являється ОСОБА_7 .

26.12.2020 року постановою старшого слідчого СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 вказаний автомобіль та вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000929.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
З матеріалів провадження та пояснень прокурора в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що майно, про яке йдеться в клопотанні про арешт, було виявлено в ході поверхневого огляду автомобіля під керуванням ОСОБА_7 , без внесення відомостей до ЄРДР 25.12.2020 о 23.50 було почато таку слідчу дію, як огляд місця події, в ході якого після виявлення в автомобілі мішків з камінням, схожим на бурштин невідкладно 26.12.2020 в 00:09:30 було внесено відомості до ЄРДР за попередньою кваліфікацією за ч.1 ст. 240-1 КК України, та в подальшому зазначену слідчу дію було продовжено вже як обшук автомобіля, в ході якого було виявлено та вилучено мішки з камінням, фрагменти ліпкої стрічки та бірок, мобільний телефон ОСОБА_11 , грошові кошти в сумі 3130 євро та 20 доларів США, а також автомобіль «NISSAN PRIMASTAR» д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 .

Тієї ж дати , тобто 26.12.2020, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про легалізацію даного обшуку, і ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26.12.2020 дане клопотання було задоволено та слідчим суддею було надано дозвіл в порядку ч.3 ст. 233 КПК України на проведення обшуку автомобіля «NISSAN PRIMASTAR» д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 , який було невідкладно проведено 25-26.12.2020 поліцейськими ГУНП в Житомирській області на 255 км автодороги «Київ-Чоп» з метою врятування майна та збереження речових доказів в кримінальному провадженні за № 0000929 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240-1 КК України , а саме мішків в кількості 27 штук з камінням всередині, схожим на бурштин «Серець», мобільного телефону «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з сім-карткою НОМЕР_4 , грошових коштів в сумі 3130 євро та 20 доларів США, автомобіля «NISSAN PRIMASTAR» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 .

Таким чином майно, про яке йдеться в клопотанні про арешт, а також в оскаржуваній ухвалі, вилучено в ході обшуку, дозвіл на який було надано слідчим суддею в порядку ч.3 ст. 233 КПК України після його невідкладного проведення, в кримінальному провадженні, відомості про яке було внесено в ЄРДР. Тому доводи автора апеляційної скарги про те, що зазначене майно було вилучено незаконно та безпідставно в ході слідчої дії, яка проведена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, не знайшли свого підтвердження. Доводи апелянта про те, що протокол огляду місця полії є недопустимим доказом з огляду на наведені ним порушення вимог кримінального процесуального закону є передчасними, вони не можуть з огляду на предмет судового розгляду та стадію кримінального провадження бути предметом розгляду апеляційного суду, оскільки при вирішенні питання про забезпечення кримінального провадження шляхом арешту майна слідчим суддею, судом встановлюються підстави для такого забезпечення, однак не вирішується питання щодо допустимості доказів, наданих органом досудового розслідування в підтвердження клопотання про таке забезпечення. Наявності ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку цілком достатньо з огляду на положення ст.ст. 170-173 КПК України для здійснення висновку про законність вилучення майна, яке слідчий просить арештувати.

При цьому заперечення представника власника майна проти витребування апеляційним судом за власної ініціативи із суду першої інстанції такої ухвали про легалізацію проведення обшуку, що на його думку є перебиранням суду на себе повноважень слідчого та прокурора, колегією суддів вважаються помилковими, оскільки на наявність такої ухвали посилається слідчій суддя в оскаржуваній ухвалі про накладання арешту на майно, і зазначене рішення слідчого судді є відповідним процесуальним документом, а не доказом в кримінальному провадженні, та було необхідне апеляційному суду для перевірки доводів та обставин, на які посилається автор апеляційної скарги і слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином загальні висновки слідчого судді про те, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України, в ньому обгрунтовано зазначено про необхідність арешту майна, яке відповідає критеріям , визначеним в ст. 98 КПК України, та про те, що в даному випадку метою арешту майна, зазначеного в клопотанні слідчого, є його збереження та можливе подальше використання в якості речових доказів в кримінальному провадженні у відповідності до положень ч.2 ст. 170 КПК України колегією суддів визнаються обгрунтованими.

Разом з тим колегія суддів не може погодитися в даними висновками в повному обсязі, а саме в частині наявності підстав для арешту такого майна, як грошові кошти, мобільний телефон з сімкарткою, належні ОСОБА_7 , оскільки з огляду на обставини можливого кримінального правопорушення, відомості про яке внесено в ЄРДР за ч.1 ст. 240-1 КК України, вбачається незрозумілим, яке доказове значення у якості речових доказів можуть мати зазначені речі, які відомості про кримінальне правопорушення можливо встановити за допомогою їх, і як наслідок - з якою метою їх необхідно зберігати у якості забезпечення даного кримінального провадження. Отже правомірність такого втручання в право ОСОБА_7 на зазначене майно, обмеження його права власності викликає обгрунтований сумнів, та на думку апеляційного суду органом досудового розслідування не доведено.

В судовому засіданні прокурор не зазначив конкретних доводів на підтвердження необхідності вилучення даних грошових коштів та телефону, а тим більше їх арешту.

В цій частині доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду провадження. Тому висновок слідчого судді про необхідність арешту даного майна є безпідставним та таким, що не відповідає положенням ст.ст.132, 170-173 КПК України.

Що ж стосується арешту автомобіля автомобіль марки «NISSAN PRIMASTAR», д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 , то слід зазначити, що при розгляді клопотання в цій частині слідчим суддею було вірно встановлено що даний автомобіль в кримінальному провадженні має значення речового доказу. Колегія суддів погоджується з вказаним висновком, оскільки саме даним автомобілем здійснювалося перевезення виявленого та вилученого під час зазначеного вище обшуку каміння, схожого на бурштин, що стало підставою для внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 240-1 КК України в ЄРДР, а тому може бути визнаний знаряддям вчинення кримінального правопорушення, може містити на собі сліди неправомірних дій, тобто може мати ознаки, передбачені ст. 98 КПК України. Разом з тим рішення слідчого судді про арешт автомобіля не тільки шляхом заборони його відчуження та розпорядження, а й шляхом заборони власнику користування ним з огляду на положення ч.2 ст. 173 КПК України щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності на нього завданням даного кримінального провадження, є помилковим.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вимог ч.4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
При цьому заслуговують на увагу доводи апелянта про необхідність даного автомобіля для забезпечення свого повсякденного життя та про те, що завдання кримінального провадження не виправдовують такий ступінь втручання в права ОСОБА_7 та членів його сім`ї щодо користування автомобілем.
Таким чином апеляційний суд приходить до висновку про те, що з метою збереження даного автомобіля як речового доказу в кримінальному провадженні цілком достатнім буде його арешт саме шляхом заборони його відчуження та розпорядження ним.

Разом з тим, з огляду на викладене, а саме з підстав необхідності збереження частини вилученого майна як такого, що має ознаки речових доказів відповідно до положень ч.3 ст. 170 КПК України, а саме 27 мішків з камінням фрагментів ліпкої стрічки і бірок та автомобіля, безпідставними є посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні, тому на його майно не може бути накладено арешт, оскільки відповідно до зазначеної норми з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому доказів належності на законних підставах мішків з камінням, які перевозилися ОСОБА_7 , або йому, або будь-яким іншим особам, як і доказів того, що він перевозив вказане майно за усним договором з іншою особою, апелянтом надано не було.

Крім того заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що слідчим суддею безпідставно розглянуто вказане клопотання без повідомлення власника майна та особи, в якої воно вилучалося, однак враховуючи зазначені доводи самі по собі не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді та відмови в задоволенні клопотання про арешт майна в повному обсязі, враховуючи також прийняття та розгляд апеляційним судом апеляційної скарги представника власника майна апеляційної скарги по суті.

На підставі викладеного, апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, відповідно до положень ст. 407 ч.3 КПК України ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та накладання арешту на зазначений автомобіль шляхом заборони його відчуження та розпорядження ним та на 27 поліетиленових мішків із камінням, схожим на бурштин, фрагменти ліпкої стрічки та бірок - шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

В решті у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна необхідно відмовити за його безпідставністю.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404,407КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково .

Ухвалу слідчого судді Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2020 року про накладення арешту на майно скасувати.

Поставити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Новоград- Волинського ВП ГУНП в Житомирській області задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 25 та 26.12.2020 під час проведення обшуку автомобіля «NISSAN PRIMASTAR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на 255 км автодороги «Київ-Чоп», а саме:

- на мішок № 1 з камінням вагою 34 кг., мішок № 2 з камінням вагою - 30 кг., мішок №3 з камінням вагою - 35,5 кг., мішок № 4 в якому знаходяться 2 мішки з камінням вагою - 35 кг., мішок № 5 з камінням вагою - 34.5 кг., мішок № 6 в якому знаходяться 2 мішки з камінням вагою 34 кг., мішок № 7 з камінням вагою 30 кг., мішок № 8 з камінням вагою - 31 кг., мішок № 9 в якому знаходяться 2 мішки з камінням вагою - 33 кг., мішок № 10 з камінням вагою - 35 кг., мішок № 11 з камінням вагою - 34 кг., мішок № 12 з камінням вагою - 28 кг., мішок № 13 з камінням вагою - 35,5 кг., мішок № 14 з камінням вагою - 30 кг., мішок № 15 з камінням вагою - 37 кг., мішок № 16 в якому знаходяться 2 мішки з камінням вагою - 31,5 кг., мішок № 17 з камінням вагою 30 кг., мішок № 18 з камінням вагою 31,5 кг., мішок № 19 з камінням вагою - 30 кг., мішок № 20 з камінням вагою - 14 кг., мішок № 21 з камінням вагою - 4,5 кг., мішок № 22 з камінням вагою - 10 кг., мішок № 23 з камінням вагою - 14 кг., мішок № 24 з камінням вагою - 14 кг.. мішок № 25 з камінням вагою - 16,5 кг., мішок № 26 з камінням вагою - 17,5 кг., мішок № 27 з камінням вагою - 13 кг.; фрагменти липкої стрічки та бірок - шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування;

- на автомобіль «NISSAN PRIMASTAR», реєстраційний номер НОМЕР_1 ., належний ОСОБА_7 , - шляхом заборони його відчуження та розпорядження ним.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: