Справа № 450/1346/19 Провадження № 1-кс/450/199/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2021 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Пустомити скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 04.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:
скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, на постанову прокурора Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 Львівської області ОСОБА_7 від 16.12.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000184 від 04.02.2019 року за ч.1 ст.286 КК України. У скарзі просить вказану постанову скасувати та направити кримінальне провадження для продовження досудового розслідування.

Свої вимоги мовує тим, що постановою прокурора Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 Львівської області ОСОБА_7 від 16.12.2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000184 від 04.02.2019 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку із смертю підозрюваного на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вказана постанова на думку скаржника є незаконною та необґрунтованою, передчасною та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, що свідчить про порушення прокурором вимог КПК України щодо всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, що призвело у подальшому до прийняття необгрунтованого рішення про закриття кримінального провадження. Вважає, що кримінальне провадження не могло бути закрито на підставі смерті підозрюваного, оскільки, на його думку, в діях ОСОБА_8 відсутній склад злочину, а відтак кримінальне провадження підлягає закриттю з підстави, що визначена п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У своїй постанові прокурор зазначає, що ОСОБА_8 , 03 лютого 2019 року, близько о 15 год. 00 хв., керуючи спеціалізованим вантажним фургоном «Івеко 65С15» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по автодорозі «Київ - Чоп», в районі проїзду 536 км. + 570 м. цієї автодороги у напрямку до м. Чоп, неподалік с. Пібдірці Пустомитівського району Львівської області, порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: Розділу 1 пунктів 1.2, 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість» та «дорожні умови»); Розділу 2 пункту 2.3 (підпунктів «б» та «д»), Розділу 10 пункту 10.1 та 11.3, та вимог дорожньої розмітки 1.1 Розділу 34, що виразились в тому, що він. керував вищевказаним транспортним засобом, рухаючись зі швидкістю близько 90 км./год., був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, без причин технічного характеру, на дорозі із двостороннім рухом, що має по одній смузі у кожному напрямку, виїхав через вузьку суцільну лінію, що розділяла зустрічні напрямки руху на смугу зустрічного руху, по якій в той час у напрямку до м. Київ рухався зустрічний автопоїздом у складі спеціалізованого вантажного сідлового тягача «Рено Магнум 460» реєстраційний номер НОМЕР_2 » та загального напівпричепа «Шміц» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9 , де допустив зіткнення із цим транспортним засобом.

А також, беручи до уваги, що водій ОСОБА_8 , із вини якого сталась дана дорожньо-транспортна пригода помер, кримінальне провадження № №0000184 від 04.02.2019, підлягає закриттю, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із смертю особи, яка підлягала притягненню до кримінальної відповідальності.

Дане твердження прокурора є незаконним, та не містить жодного правового підґрунтя з огляду на наступне.

Стаття 284 КПК України містить у своїх нормах вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження. Як зазначено вище, п. 5 ч. 1 ст. 284 КГІК України вказує, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого. В той же час, очевидно, що в даному випадку мова йде про смерть особи, щодо якої були здійснені певні дії, передбачені ст. 42 КПК України, і яка вже набула статус підозрюваного. Можливість закриття кримінального провадження щодо померлої особи, яка на час смерті не мала статусу підозрюваного чи обвинуваченого, але стосовно якої органом досудового розслідування зібрано достатньо даних для підозри у вчиненні злочину, чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачена. Важливість ознаки підозри як припущення полягає у тому, що воно може бути спрямоване лише до живої особи. Це підтверджується статтями 42, 276-278 КПК України, які визначають статус підозрюваної особи, випадки його набуття та порядок письмового повідомлення про підозру.

Стаття 42 КПК України визначає єдиний випадок, коли особа може бути підозрюваною, безпосередньо не ознайомившись з повідомленням про підозру: якщо місцезнаходження особи не встановлено (однак саме повідомлення про підозру складено). В даному випадку законодавцем презюмується, що особа є живою, але розшукати її для вручення і ознайомлення з таким повідомленням про підозру є неможливим (хоча такі спроби здійснюються відповідними органами).

Скаржник звертає увагу слідчого судді на те, що старшим слідчим СВ Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 за погодженням прокурора Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 Львівської області ОСОБА_10 повідомлено про підозру ОСОБА_8 лише 16 грудня 2020 року (в той же день, у який прокурором винесено постанову про закриття кримінального провадження, та значно пізніше після його смерті). Оскільки смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , цей факт також підтверджується постановою прокурора, копія якої долучається до даної скарги.

У кримінальному провадженні необхідно розмежувати ситуації, за однією з яких особі було повідомлено про підозру, а потім настала її смерть, а за іншою - особа не мала процесуального статусу у провадженні, але після настання її смерті органами досудового розслідування було зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри. В таких випадках не можна застосовувати аналогічні механізми щодо закриття кримінального провадження з наступних причин.

У своїй постанові прокурор зазначає, що обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються здобутими по справі доказами, зокрема: це висновком комплексної транспортно-трасологічної експертизи та судової авто-технічної експертизи механізму дорожньо-транспортної пригоди в частині її трасологічного дослідження (висновок від 25.09.2020 № 5593), у відповідності до чого установлено, що в первинний момент зіткнення транспортних засобів - учасників пригоди відбулось на правій смузі проїзної частини дороги (відносно напрямку руху автопоїзда в сторону м. Київ), покази свідка (водія) ОСОБА_9 в цій частині місця зіткнення є спроможними, а показам потерпілої (пасажира спеціалізованим вантажним фургоном «Івеко 65С15») дати спроможність неможливо у зв`язку із тим, що ця потерпіла не конкретизувала місце зіткнення і не вказала положення автомобілів в цей момент один відносно одного, а також в частині дослідження механізму дорожньо-транспортної пригоди (висновок від 16.10.2020 № 5594) за двома варіантами розвитку такої пригоди (згідно варіанту потерпілої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_9 ). у відповідності до чого установлено, що заданий варіант розвитку потерпілою ОСОБА_3 суперечить висновку № 5593 транспортно-трасологічної експертизи та може призвести до хибних результатів, а згідно варіанту розвитку свідка ОСОБА_9 у його ( ОСОБА_9 ) діях не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б перебували у причинному зв`язку із ДТП, а причиною настання відповідно) пригоди, з технічної точки зору, є виїзд на смугу зустрічного руху ОСОБА_8 на такій віддалі перед автопоїздом, що була уже недостатньої для уникнення зіткнення».

Скаржник вважає, що сам механізм ДТП не був досліджений в повному обсязі під час досудового розслідування, оскільки він ґрунтується на показаннях свідків, зокрема варіанту розвитку подій свідка ОСОБА_9 , згідно яких у його ( ОСОБА_9 ) діях не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б перебували у причинному зв`язку із ДТП, а причиною настання відповідної пригоди, з технічної точки зору, є виїзд на смугу зустрічного руху ОСОБА_8 на такій віддалі перед автопоїздом, що була уже недостатньої для уникнення зіткнення.

В ході досудового розслідування, зокрема під час проведення слідчого експерименту, потерпілою ОСОБА_3 відтворено місце зіткнення (зона зіткнення), яке є в районі осьової (дорожньої розмітки 1.1 Дод. 2 ПДР України). Дані обставини зазначені у вихідних даних висновку експерта від 25 вересня 2020 року №5593.

Також вважає за необхідне зазначити і той факт, що згідно висновку експерта від 12.03.2019 №1/229 місце зіткнення автопоїзда у складі сідлового тягача «Рено Магнум 460» та напівпричіпа «Шміц» з автомобілем «Івеко 65С15» знаходиться відносно напрямку до м. Київ на правій смузі проїзної частини дороги, ближче до осьової лінії дорожньої розмітки та на ділянці з зафіксованими вибоїнами та царапинами асфальту.

Факти, що встановлені висновками експертів суперечать варіанту розвитку подій свідка ОСОБА_9 (варіант розвитку подій, який взятий експертами за основу), а варіант розвитку подій потерпілої ОСОБА_3 не досліджений в повному обсязі, не був взятий до уваги, оскільки на думку експерта, він суперечить висновку транспортно-трасологічної експертизи та може привести до хибних результатів.

А відтак, в діях прокурора вбачається порушення вимог ст. 94 К1ІК України, зокрема в частині повного і об`єктивного дослідження всіх доказів та обставин кримінального провадження.

З огляду на те, що станом на сьогодні механізм ДТП не був досліджений в повному обсязі, не зібрано усіх належних та допустимих доказів, що стосуються обставин кримінального провадження, вважаємо, що постанова є передчасною та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2. 9 КПК України, що свідчить про порушення прокурором вимог КПК України щодо всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, що призвело у подальшому до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

З врахуванням вищенаведеного, закриття кримінального провадження з підстав смерті підозрюваного є незаконним та необґрунтованим. Оскільки вважаємо, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад злочину, а відтак кримінальне провадження підлягає закриттю з підстави, що визначена п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі з наведених у ній підстав, просить її задоволити. В своїх усних пояснення додатково зазначив, що просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження з зазначених у ній підстав, оскільки таке підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Однак зазначив, що оскільки інших підстав для закриття кримінального провадження як закриття такого на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України не передбачено, то у випадку зібрання органом досудового розслідування достатньо доказі на підтвердження вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України провадження слід закрити, на його думку, знову ж таки на підставі п.5 ст. 284 КПК України.

Слідчий ОСОБА_5 просить в задоволенні скарги відмовити, за її безпідставністю. Вважає доводи наведені в ній такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Органом досудового розслідування проведено всі необхідні і можливі слідчі дії, а постанова про закриття кримінального провадження обґрунтована та законна.

Прокурор ОСОБА_7 вважає, що скарга не підлягає до задоволення, ствердив, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які б дали підставу до закриття кримінального провадження зазначених у постанові підстав.

Заслухавши думку представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , слідчого, прокурора, оглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000184 від 04.02.2019 року, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст.21 КПК України та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею Пустомитівського районного суду Львівської області 14 квітня 2021 року відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті303цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.

В судовому засіданні встановлено, що предметом розгляду скарги слідчого судді є постанова прокурора Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 Львівської області ОСОБА_7 від 16.12.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000184 від 04.02.2020 року.

Слідчий суддя вважає, що слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження в справі, здійснив всі необхідні слідчі дії, всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження та безпосередньо оцінив отримані фактичні дані, і прийшов до правильного висновку про закриття кримінального провадження, зважаючи на наступне.

Так, оглядом матеріалів кримінального провадження 0000184 від 04.02.2020 року, встановлено наступні фактичні обставини справи.

04.02.2019 року в ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, по факту ДТП, яке мало місце 03.02.2019 року о 15.00 годині на ділянці автодороги Київ-Чоп 536км.+570 м., що поблизу с. Підбірці Пустомитівського району Львівської області, під час якої зіткнулися транспортні засоби, а саме спеціалізований вантажний фургон «Івеко 65С15» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 із автопоїздом у складі спеціалізованого вантажного сідлового тягача «Рено Магнум 460» реєстраційний номер НОМЕР_2 » та загального напівпричіпа «Шміц» р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_9 . Внаслідок ДТП отримали тілесні ушкодження водій спеціалізованого вантажного фургону Івеко 65С15 ОСОБА_8 та пасажир цього транспортного засобу ОСОБА_3 , котрі з місця пригоди госпіталізовані у КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги». Транспортні засоби учасники пригоди зазнали технічних пошкоджень. 20.04.2019 року надійшло повідомлення лікаря про те ,що ОСОБА_8 , знаходячись в медичному закладі помер.

З протоколу огляду місця ДТП та схеми до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що така мала місце 03.02.2019 на автодорозі на ділянці автодороги Київ-Чоп 536км.+570 м.. що поблизу с. Підбірці Пустомитівського району.

04.02.2019 слідчим СВ Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 допитано в якості свідка ОСОБА_9 .

07.02.2019 року слідчим СВ Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 допитано в якості свідка ОСОБА_3 .

Згідно висновку експерта № 1/227 від 28.02.2019 року на момент огляду гальмівна система дослідуваного автопоїзда у складі вантажного сідлового тягача «Рено Магнум 460 р.н. НОМЕР_2 та загального напівпричіпа «Шміц» р.н. НОМЕР_3 знаходились в працездатному стані та можуть виконувати функції передбачені конструкцією.

Згідно висновку експерта № 1/228 від 01.03.2019 року на момент огляду гальмівна система досліджуваного автомобіля марки «Івеко 6515» р.н. НОМЕР_1 знаходились в непрацездатному стані, що є наслідком ДТП.

Згідно висновку експерта № 1/229 від 12.03.2019 року, а саме п.4 зазначено, що в даному випадку мало місце зустрічно-прехресне зіткнення автомобіля «Івеко 56С15 р.н. НОМЕР_1 та автомобілятягача «Рено Магнум 460 р.н. НОМЕР_2 при цьому повздовжні вісі вказаних транспортних засобів в початковий момент зіткнення знаходились під кутом в межах 130…140 градусів (див. схему взаємного розміщення напрямку повздовжніх осей транспортних засобів в момент зіткнення). В даному випадку дати відповідь на питання про те, під яким кутом знаходились вищевказані транспортні засоби відносно елементів проїзної частини дороги в момент первинного контактування не виявляється можливим. Місце зіткнення автопоїзда у складі сідлового тягача «Рено Магнум 460» р.н. НОМЕР_2 на напівпричіп «Шміц» р.н. НОМЕР_4 з автомобілем «Івеко 65С15» р.н. НОМЕР_1 знаходились відносно напрямку м. Київ на правій смузі проїзної частини дороги, ближче до осьової лінії дорожньої розмітки та на ділянці з зафіксованими вибоїнами асфальту під умовними позначеннями 12,11 та царапинами асфальту під умовними позначеннями 10 (див схему до протоколу огляду місця ДТП від 03.02.2019 року. Автопоїзд у складі сідлового тягача «Рено Магнум 460» р.н. НОМЕР_2 та напівпричіпа «Шміц» р.н. НОМЕР_3 в момент зіткнення знаходився в русі. Встановити факт руху або нерухомого стану автомобіля «Івеко 65С15», р.н. НОМЕР_1 в момент зіткнення не виявилось можливим з причин, які вказані в дослідницькій частині.

Згідно висновку 30/19 від 15.02.2019 року у громадянки ОСОБА_3 є наступні ушкодження: закритий перелом нижньої третини лівої малогомілкової кістки, закритий перелом внутрішньої кісточки нижньої третини лівої великогомілкової кістки, розрив синдесмозу кісток лівої гомілки, підвивих лівої стопи, які утворились від контакту лівої стопи з тупим предметом та підвертанням стопи, могли бути причинені 03.02.2019 року від удару лівою стопою до частин салону автомобіля під час ДТП зіткнення автомобілів, відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров я. При поступленні в лікарню в крові гр.. ОСОБА_3 етанолу не виявлено.

Згідно висновку 36/19 від 27.05.2019 року Причиною смерті гр. ОСОБА_8 33 років, є відкрита черепно-мозкова травма - перелом кісток склепіння та основи черепа , забій головного мозку важкого ступеня з ураженням базально - стовбурових відділів, яка ускладнилась вторинною ішемією головного мозку, вторинною гідроцефалією, гнійно-фібринозною пневмонією, набряком-набуханням головного мозку. Смерть гр. ОСОБА_8 констатована в ІНФОРМАЦІЯ_2 19.04.2019р. о 23 год. 45 хв. 1.2.3. При судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_8 виявлено наступні ушкодження: лінійний перелом тім`яної та скроневої кісток склепіння черепа зліва з поширенням на основу черепа - піраміду лівої скроневої кістки , забій головного мозку важкого ступеня з ураженням базально-стовбурових відділів, ускладнені вторинною гідроцефалією та вторинними ішемічними змінами мозку, перелом тіла лівої лопатки. Ушкодження у гр. ОСОБА_8 утворились від контактів з тупими предметами тім`яно-потиличної ділянки голови в центрі та дещо зліва, лівої лопаткової ділянки, могли бути причинені 03.02.2019р. від удару до частин салону автомобіля під час ДТП - зіткнення транспортних засобів при обставинах вказаних в «Ухвалі» про призначення експертизи, були небезпечними для життя в момент заподіяння , привели до настання смерті потерпілого, відповідають тяжкому тілесному ушкодженню. 5. При поступленні в лікарню КПП КЛШМД м. Львова 03.02.2019р. в крові гр. ОСОБА_8 етанолу не виявлено (результат токсикологічного дослідження крові № 936).

Згідно висновку 3910 від 10.02.2020 року, в первинний момент зіткнення поздовжня вісь сідлового тягача марки Renault Magnum 460 реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом марки Schmitz реєстраційний номер НОМЕР_3 та поздовжня вісь автомобіля марки Iveco 65С15 реєстраційний номер НОМЕР_1 були розташовані під кутом 85- 90°, як це зображено на Схемі №1, яка додається. Зіткнення автопоїзда у складі сідлового тягача марки Renault Magnum 460 реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом марки Schmitz реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9 з автомобілем марки Iveco 65С15 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 відбулось на правій смузі проїзної частини дороги (відносно напрямку руху автопоїзда в сторону м. Київ) на ділянці розташування подряпин на асфальтобетонному покритті дороги. Встановити в абсолютних величинах розташування вказаних транспортних засобів в первинний момент зіткнення відносно елементів дороги (під яким кутом були розташовані їх поздовжні осі відносно суцільної роздільної лінії дорожньої розмітки та на якій конкретно віддалі знаходились габарити обох автомобілів відносно краю проїзної частини дороги) не видається можливим з причини відсутності у протоколі огляду місця ДТП та на схемі до цього протоколу достатньої сукупності слідової інформації, яка б свідчила про це. В момент зіткнення автопоїзд у складі сідлового тягача Renault Magnum 460 та напівпричепа марки Schmitz знаходився в русі. Встановити рухався чи перебував у нерухомому стані в первинний момент зіткнення автомобіль марки Iveco 65С15 не видається можливим з причини відсутності в пошкодження на транспортних засобах та в слідовій обстановці на місці дорожньо-транспортної події достатньої сукупності ознак, які б свідчили про це.

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 14.07.2020 року за участі свідка ОСОБА_9 було відтворено дорожню обстановку при ДТП.

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 29.07.2020 року за участі потерпілої ОСОБА_3 було відтворено дорожню обстановку при ДТП.

Згідно висновку експерта за результатами проведення транспортно-трасологічногої експертизи за матеріалами кримінального провадження № 0000184 від 25.09.2020 року № 5593 зазначено, що в первинний момент зіткнення поздовжня вісь сідлового тягача марки Renault Magnum 460 реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом марки Schmitz реєстраційний номер НОМЕР_3 та поздовжня вісь автомобіля марки Iveco 65С15 реєстраційний номер НОМЕР_1 були розташовані під кутом 85- 90°, як це зображено на Схемі №1, яка додається, а їх зіткнення відбулось на правій смузі проїзної частини дороги (відносно напрямку руху автопоїзда в сторону м. Київ) на ділянці розташування подряпин на асфальтобетонному покритті дороги. Покази водія сідлового тягача марки Renault Magnum 460 ОСОБА_9 в тій частині, що зіткнення транспортних засобів відбулось на правій смузі проїзної частини дороги по якій рухався автопоїзд в сторону м. Київ, з технічної точки зору є спроможними. Відносно взаємного розташування транспортних засобів в первинний момент їх зіткнення в показах ОСОБА_9 та при проведенні з ним слідчого експерименту жодної інформації не має. В своїх показах та при проведенні слідчого експерименту пасажир автомобіля марки Iveco 65С15 ОСОБА_3 не конкретизувала місце зіткнення автомобілів, а також не вказала положення автомобілів в цей момент один відносно одного, що виключає можливість дати з технічної точки зору оцінку цим показам щодо їх спроможності. Так як даною транспортно-трасологічною експертизою не встановлено неспроможності з технічної точки зору в показах водія сідлового тягача марки Renault Magnum 460 ОСОБА_9 відносно вказаного ним місця зіткнення автомобілів, а пасажир автомобіля марки Iveco 65С15 ОСОБА_3 не змогла конкретизувати місце зіткнення транспортних засобів, то вирішення четвертого питання постанови позбавлене технічного змісту.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно ч. 1 ст.94 КПІК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідною процесуального рішення.

Слідчий суддя вважає, що слідчий Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та закрив провадження по справі у зв`язку із смертю підозрюваного на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України.

Вказана підстава до закриття кримінального провадження зазначена слідчим обґрунтовано, зважаючи на те, що іншої підстави для закриття кримінального провадження за вказаних обставин чинним КПК не передбачено, не зважаючи на складення підозри після смерті особи винної у вчиненні ДТП.

Кримінальна відповідальність за ст. 286 настає за умови заподіяння наслідків у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження. Заподіяння в результаті порушення правил безпеки дорожнього руху легких тілесних ушкоджень виключає застосування ст. 286 КК України.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винним, закономірно, з необхідністю тягне за собою наслідки, передбачені ст. 286. Злочин вважається закінченим з моменту настання зазначених у ст. 286 наслідків.

Слідчий суддя погоджується з висновками слідчого, зважаючи на те, що винна особа ОСОБА_8 внаслідок порушення правил дорожнього руху, спричинив потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження. Отримання ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень виключає його кримінальну відповідальність, оскільки особа не може відповідати за шкоду, спричинену самій собі.

Слідчий суддя вважає, що доводи скаржника наведені у скарзі не є підставою для скасування постанови, зважаючи на наступне.

Так, однією з підстав для скасування постанови, скаржник зазначає, що слідчий, приймаючи рішення про закриття провадження у справі, не взяв до уваги її показання як потерпілої про обставини ДТП.

Суд вважає такі доводи голослівними, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпіла ОСОБА_3 була допитана слідчим в якості свідка та з нею проведено слідчий експеримент, за результатами якого було проведено комплексну експертизу.

За таких обставин повторний її допит та дані які вона може повідомити після спливу значного часу ДТП можуть бути надуманими, оскільки відповідні свідчення остання давала безпосередньо після ДТП їх аналіз та оцінка на технічну спроможність даний експертом.

Щодо доводів скаржника про те, що не покази потерпілої можуть призвести до хибних результатів і тому не взяті до уваги при проведенні експертизи не відповідають дійсності, оскільки такі взяті до уваги , проаналізовані та оцінені експертом на їх технічну спроможність в сукупності з іншими даними добутими органом досудового розслідування в ході досудового слідства, та відтак вбачається з матеріалів кримінального провадження було проведені всі необхідні експертизи та слідчі дії .

Слідчий суддя вважає, що матеріалами кримінального провадження, зокрема висновком експерта Львівського НДІСЕ № 5594 від 16.10.2020, встановлено порушення ОСОБА_8 п.п. 1.2, 10.1;11.3 ПДР, а також розділу 34 ПДР України в частині вимог дорожньої розмітки 1.1. (вузька суцільна лінія) та вказані дії перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням даної пригоди, а відтак, прокурор правомірно прийшов до висновку про закриття кримінального провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Суд не бере до уваги доводи представника скаржника адвоката ОСОБА_4 про те, що у кримінальному провадженні слід встановити об`єктиву істину та дійсну причину дорожньо-транспортної пригоди, та звертає увагу, що відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В суду відсутні підстави вважати, що інший учасник дорожньо-транспортної пригоди є винуватцем у її вчиненні.

У зв`язку з вищенаведеним слідчий суддя вважає, що постанова прокурора Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 Львівської області ОСОБА_7 від 16.12.2020 року про закриття кримінального провадження винесена після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 214, 220, 303-304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 04.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Слідчий суддяОСОБА_1