КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

О К Р Е М А Д У М К А
судді Київського апеляційного суду ОСОБА_1
у провадженні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 січня 2021 року

З даним рішенням не погоджуюсь, виходячи з наступного.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 січня 2021 року ОСОБА_2 повернуто його скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
При цьому слідчий суддя при визначенні територіальної підсудності не може брати до уваги саму постанову про закриття кримінального провадження, яка прийнята органом, що відноситься до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, оскільки судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Такий висновок слідчого судді вважаю законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.
Тим більше, що і прокурор може самостійно скасувати рішення слідчого про закриття кримінального провадження на підставі ч. 2 ст. 305 КПК України, але прокурор - процесуальний керівник у провадженні, який визначений на підставі кримінального процесуального закону саме на час звернення заявника зі скаргою, а не прокурор - процесуальний керівник у провадженні станом на 11.04.2019 року, коли була винесена оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження.
Тобто, таким чином закон не допускає розширення кола прокурорів щодо здійснення ними своїх повноважень у змісті положень ст. 36 КПК України, як і не наділяє повноваженнями слідчого суддю вирішувати питання підслідності кримінального провадження, на чому фактично наголошує ОСОБА_2 в своїй скарзі, вказуючи на незаконну зміну підслідності у провадженні, оскільки слідчому судді, за приписами ст. 26 КПК України, надано право вирішувати лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, а таке право є тільки у прокурора, про що вказують положення ст. 216 КПК України.
При цьому, слід вказати й про те, що, відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", лише висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, а саме - у постанові палати, об`єднаної палати, Великої палати Верховного суду, на підставі ч. 4 ст. 442 КПК України, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, а відтак, слідчий суддя суду першої інстанції жодним чином не пов`язаний з висновками, викладеними у певних судових рішеннях Київського апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг ОСОБА_2 на інші аналогічні ухвали, які були скасовані, і тому, на противагу твердженням апелянта, це, а також та обставина, що слідчим суддею відкрито провадження та здійснюється розгляд за його аналогічними скаргами в порядку Глави 26 КПК України, не спростовує правильність висновків слідчого судді про недотримання в даному випадку правил територіальної підсудності ОСОБА_2 при зверненні зі скаргою в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України до Печерського районного суду м. Києва.
З урахуванням викладеного, вважаю, що рішення слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва постановлено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, і ним обґрунтовано прийнято рішення про повернення ОСОБА_2 його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, як такої, що не підлягає розгляду в даному суді.
Суддя
Київського апеляційного суду ОСОБА_1