Провадження № 1-кп/714/87/21
У Х В А Л А
іменем України

"19" серпня 2021 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судових засіданьОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
потерпілоїОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5 ОСОБА_6
захисникаОСОБА_7
особи, у відношенні якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника сектору дізнання відділення поліцаї № 4 (м. Герца) Чернівецького районного відділення поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

Начальник сектору дізнання відділення поліцаї № 4 (м. Герца) Чернівецького районного відділення поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, затверджене прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру.
На обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_5 , 15 травня 2021 року, близько 10 год., перебуваючи на території багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки виниклої із сусідкою ОСОБА_4 , на ґрунті особистих неприязних відносин із останньою, наніс їй один удар поліетиленовим пакетом із скляними банками у середині в область лівої брови, а також один удар деревинною палицею яку тримав у руках в області правого плеча справа.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 наніс потерпілій ще ряд удів руками в область верхньої частини тулубу спереду, внаслідок чого остання впала на землю. Як наслідок, потерпілій ОСОБА_4 було заподіяно легкі тілесні ушкодження, у вигляді синців : в надбрівній ділянці зліва; по передній поверхні правого плеча в середній третині; по середньо-ключичній лінії зліва на рівні 3-4 ребер; по задній поверхні лівого ліктьового згину; з а задній поверхні лівого плечового суглобу, а також садно в надбрівній ділянці зліва.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 с. 125 КК України, як заподіяння потерпілій легких тілесних ушкоджень.

Зважаючи на те, що в період інкримінованого діяння, так і на теперішній час, ОСОБА_5 страждав та страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії, гебефренна форма, безперервний перебіг, змішаний тип дефекту та за своїм психічним станом не міг та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, то останній потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах психіатричного кабінету медичного закладу за місцем проживання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та зазначив, що органом дізнання зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч. 1 ст. 125 КК України. Зважаючи на те, що ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, просив суд клопотання задовольнити та застосувати до останнього примусові заходи медичного характеру про які зазначено у клопотанні.

Захисник ОСОБА_7 , особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 , у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання органу дізнання та застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах психіатричного кабінету медичного закладу за місцем проживання.
Потерпіла ОСОБА_4 вважала за необхідне призначити ОСОБА_5 міру покарання в межах санкції статті Кримінального кодексу за вчинене останнім суспільно-небезпечне діяння.

Вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши наданні до клопотання письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Статтею 513 КПК Україниімперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів: висновку судово-психіатричного експерта № 384 від 02.06.2021 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 17.05.2021 року; показами потерпілої ОСОБА_4 надані в судовому засіданні про обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ; висновку експерта № 433 від 18.05.2021 року за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що суспільно-небезпечні діяння, вчинене ОСОБА_5 , підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. оскільки він заподіяв потерпілій ОСОБА_4 умисне легке тілесне ушкодження.

Між тим, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 384 від 02.06.2021 року, ОСОБА_5 в період часу, відповідний до інкримінованого правопорушення страждав та страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії, гебефренна форма, безперервний перебіг, змішаний тип дефекту. За своїм психічним станом не міг та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах психіатричного кабінету медичного закладу за місцем проживання.
У відповідності до абзацу 3 пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03 червня 2005 року суди повинні критично оцінювати зазначені висновки з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й вмотивованості, оскільки ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідних ухвалі, вироку, постанові суду.

У ч. 2 ст. 19 КК України встановлено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

За змістом статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані осудності злочини; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 94 КК України залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, судом може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Пленум Верховного Суду України у п. 15 (абзаци 1, 2) своєї постанови № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» зазначив, що визначаючи відповідно до частин 3-5 статті 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (частина 1 статті 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України мало місце і вчинено ОСОБА_5 у стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Тому, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах психіатричного кабінету медичного закладу за місцем проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, ст. ст. 512, 513 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання начальника сектору дізнання відділення поліцаї № 4 (м. Герца) Чернівецького районного відділення поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах психіатричного кабінету медичного закладу за місцем проживання.
Речовий доказ : частину деревинної палиці яка була надано потерпілою ОСОБА_4 , що перебуває на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліцаї № 4 (м. Герца) знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня оголошення ухвали.
Повний текст ухвали складений 20 серпня 2021 року.

Суддя :