Дата документу 16.03.2021
Справа № 334/494/21
Провадження № 1-кп/334/580/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Павлівка Генічеського району Херсонської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 1-кп/334/580/21 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.02.2021 року задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 01.04.2021 року.

В судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Клопотання обґрунтовує тим, що ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу під час досудового розслідування кримінального провадження не зникли. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечив проти клопотання прокурора, оскільки ризики, які були підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу перестали існувати. Просив суд обрати обвинуваченому запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 діб підлягає задоволенню, з огляду на таке.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Ухвалами Якимівського районного суду Запорізької області від 03.09.2020 р. та 14.09.2020 р. органу досудового розслідування доручено піддати примусовому приводу у судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 , у зв`язку з його неявкою, обвинувачений не працює, що дає суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків повторного вчинення злочинів або переховування від слідства та суду».

Крім того, у судовому провадженні щє не допитані свідки та потерпілі особи, у тому числі неповнолітні особи, тому існує ризик того, що перебування обвинуваченого поза межами місця позбавлення волі, негативно впливатиме на психологічний та моральний стан свідків, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та існування зазначених ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість ризику щодо переховування від суду та можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винним у інкримінованому правопорушенні, застосування більш м`яких запобіжних заходів на теперішній час є неможливим.

Суду не надано належних доказів того, що ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час відсутні.

Крім того у суду відсутні доказим фактичної можливості проживання обвинуваченого у будинку АДРЕСА_2 (договір оренди тощо).

Відповідно до вимог ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України суд, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 20-ти розмірів прожиткового мінімуму, а саме 45400 гривень..

На підставі викладеного, керуючись ст. 183, 196, 197, 199, 314, 315, 372 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

Термін дії ухвали в частині продовження запобіжного заходу закінчується 16 травня 2021 року о 12:00 годині.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу яку необхідно внести на депозитний рахунок: № UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Запорізькій області, . Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_4 , провадження по справі №1-кп/334/580/21, ЄУН 334/494/21. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за викликом до суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Ленінського районного суду м. Запоріжжя коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суддю Ленінського районного суду м. Запоріжжя. У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1