23.03.2021 Справа № 490/8763/20
н/п 1-кс/490/1051/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

19 березня 2021 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 , розглянувши погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратори ОСОБА_8 клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 у зв`язку з розслідуванням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке 06.12.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000348.
ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 05.12.2020 близько 22:10 год. (темний час доби), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER 200» (р.н. НОМЕР_1 ), рухався по освітленій міським електроосвітленням, сухій асфальтованій проїзній частині проспекту Богоявленського в м. Миколаєві, із двостороннім рухом, яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку, у напрямку вул. Південної, зі швидкістю приблизно 202 км/год.
В цей час, при наближенні до регульованого сигналами світлофора перехрестя проспекту Богоявленського та вул. Південної, водій ОСОБА_6 , грубо порушив вимоги 2.3 «б», 2.9 «а», 8.7.3 «е», 12.4 та 16.3 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР України), а саме: проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, рухався в населеному пункті з перевищенням дозволеної швидкості 50 км/год. 202 км/год., на червоний сигнал світлофора, що забороняє рух, не надав переваги в русі на вищевказаному перехресті автомобілю «ВАЗ 2105» (р.н. НОМЕР_2 ), під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався по перехрещуваній дорозі вул. Південної на дозволяючий йому рух зелений сигнал світлофора, не зупинив автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 200» (р.н. НОМЕР_1 ) перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп - лінією) не створюючи перешкоди для руху даному транспортному засобу та допустив зіткнення з ним. В результаті ДТП водій автомобіля «ВАЗ 2105» (р.н. НОМЕР_2 ), ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. Дана ДТП сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. п. 2.3 «б», 2.9 «а», 8.7.3 «е», 12.4 та 16.3 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Вказані вище дії підозрюваного ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинила смерть ОСОБА_9
25.02.2021р. слідчим повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального злочину, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Потерпіла підтримала клопотання.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, зважаючи на його необґрунтованість, пояснили, що підозра стосовно ОСОБА_6 є необгрунтованою, так як за кермом автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 200» (р.н. НОМЕР_1 ) знаходилася інша особа, а саме ОСОБА_10 . В той же час, ОСОБА_6 не має навичків керування транспортними засобами та ніколи не керував ними, не має права керування. На думку сторони захисту, досудове розслідування здійснюється упереджено з метою укриття від відповідальності реального водія транспортного засобу, та не спрямоване на встановлення фактичних обставин справи. Слідчі дії та експертизи були проведені з порушеннями, які призвели до створення фальсифікованих доказів обвинувачення щодо ОСОБА_6 . В той же час, ОСОБА_6 не заперечував, що в момент ДТП знаходився у вказаному автомобілі, був у стані алкогольного сп`яніння та після зіткнення із автомобілем ВАЗ 2105 покинув місце події.
Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, поняття обґрунтованої підозри є припущенням про вчинення особою певного діяння, що ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище злочину на даній час є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на сукупності вагомих та взаєпов`язаних доказів, здобутих під час досудового розслідування, а саме:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.12.2020 року та схемою до нього в якому зафіксовано слідову інформацію, що підтверджує факт зіткнення вищевказаних транспортних засобів на регульованому перехресті просп. Богоявленського та вул. Південної в м. Миколаєві;
- висновком експерта №20-1311, технічного стану автомобіля «ВАЗ 2105» (р.н. НОМЕР_2 ), яким встановлено, що на момент ДТП даний транспортний засіб знаходився у технічно справному стані;
- висновком експерта №20-1312, технічного стану автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 200» (р.н. НОМЕР_1 ) яким встановлено, що на момент ДТП даний транспортний засіб знаходився у технічно справному стані;
- висновком експерта №21-119 (механізму та обставин ДТП) відповідно до якого саме дії автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 200» (р.н. НОМЕР_1 ) з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП;
- протоколом допиту свідка, лікаря КНП «МОЦПЗ» ОСОБА_11 встановлено, що під час огляду ОСОБА_6 мав запах алкоголю з ротової порожнини, хитку ходу та тілесні ушкодження;
- протоколом огляду відео файлу з магазину «Червоний Маркет», на якому зафіксовано механізм даної ДТП;
- протоколом огляду відео файлу з магазину ФМ «Dnipro-M», на якому зафіксовано механізм даної ДТП;
- протоколом огляду відео файлу з ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якому зафіксовано факт вживання спиртних напоїв ОСОБА_6 ;
- протоколом огляду відео файлу з ТОВ «Іноме Груп», на якому зафіксовано механізм даної ДТП;
- протоколом допиту свідка, бармена ресторану «Steak Housе» ОСОБА_12 з якого вбачається, що перед даною ДТП ОСОБА_6 в ресторані вживав алкогольні напої;
- висновком експерта №3666, судово медичної експертизи трупу ОСОБА_9 встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала від отриманих тілесних ушкоджень в результаті ДТП на водійському місці;
Щодо позиції сторони захисту про необгрунтованість підозри у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не знаходився за кермом автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 200» (р.н. НОМЕР_1 ), то зазначені обставини на даний момент не знайшли підтвердження в матеріалах кримінального провадження.
Так, відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи від 10.03.2021 р. №СЕ-19/115-21/3106-БД генетичні ознаки клітин з домішкою крові виявлених на подушці безпеки водія збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 .
Крім того, згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи від 11.03.2021 р. №СЕ-19/115-21/3107-БД генетичні ознаки клітин крові та клітин з ядрами, виявлених у змивах з верхньої панелі торпеди "1", переднього пасажирського сидіння, підлокітника між сидіннями, панелі приладів збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 та не збігаються із генетичними ознаками ОСОБА_10 .
Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 пояснила слідчому судді, що в ході експертного дослідження № СУ19/115-21/3102-БД від 11.03.2021 року, було встановлено, що в салоні автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 200» (р.н. НОМЕР_1 ), а саме на подушці безпеки керма водія є плями речовини бурого кольору, яка належить ОСОБА_6 , на внутрішніх ручках на дверях водія, є біоматеріали залишені ОСОБА_6 , на ручках перемикання коробки передач містяться сліди біологічних матеріалів які належать ОСОБА_6 , на панелі приборів містяться плями крові які належить ОСОБА_6 .. На сидінні та підлокітнику є розмиті плями крові, на торпеді були плями та потертості, краплі крові виникли під час удару, кров була від травмованої частини тіла. На панель приладів потрапили бризки крові при ударі. Експерт пояснила можливе походження плям крові на подушці безпеки керма водія травмуванням обличчя водія внаслідок спрацювання систем безпеки.
В той же час, відповідно до графічних файлів досліджених в судовому засіданні ОСОБА_10 не мав тілесних пошкоджень після ДТП.
Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_14 вбачається, що ОСОБА_6 після ДТП, намагався втекти з місця пригоди та вже мав тілесні ушкодження.
В той же час, невміння керувати транспортним засобом та відсутність прав керування не є обставиною, що виключає можливість здійснення ДТП.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0000348 від 06.12.2020р. відносно ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
У своєму клопотанні слідчий, зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 з метою уникнення покарання, може впливати на свідків та потерпілих, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного, думку його захисника, покази свідків, дослідивши надані матеріали кримінального провадження №0000348, доходжу висновку щодо існування ризику можливого ухилення від органів досудового розслідування та суду.
Зазначений ризик із врахуванням презумції невинуватості, підтверджується тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту внаслідок якого загинула людина та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років. Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 в момент вчинення ДТП всупереч правилам дорожнього руху знаходився в стані алкогольного сп`яніння, не надав допомоги потерпілому, не викликав йому медичної допомоги, а натомість покинув місце його вчинення. При цьому ОСОБА_6 не має офіційних джерел доходу, власної сім`ї та дітей.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначеного вище ризику, що передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У той же час, такому ризику не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України запобіжні заходи, крім тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 не має достатніх соціальних зв`язків за місцем проведення досудового розслідування, місця роботи та інших офіційних джерел доходів, а тому застосування щодо нього домашнього арешту не є можливим.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, згідно ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Під час розгляду вказаного клопотання, слідчий суддя враховуючи позитивні характеристики підозрюваного наданих свідками, прийшов до висновку про можливість застосування застави в розмірах передбачених ст. 182 КПК України, яка зможе забезпечити підозрюваним ОСОБА_6 виконання обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинення тяжкого кримінального правопорушення, то слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 170 000 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених цим Кодексом. Водночас, при сплаті застави слід встановити обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 193, 194 КПК України,

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 квітня 2021 року.
Визначити розмір застави у 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_6 , 15 квітня 1989, слід негайно звільнити з - під варти.
У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , на строк до 24.04.2021 року включно наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження);
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання;
- утримувати від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні №00348;
- докласти зусиль до пошуку офіційної роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності).
У разі порушення підозрюваним ОСОБА_6 , вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або не повідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у доход держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя
Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1