Ухвала
25 травня 2021 року

м. Київ
справа № 171/98/21
провадження № 51 2574 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 5 лютого 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року,
встановив:
Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 5 лютого 2021 року засуджену ОСОБА_5 направлено для відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки відповідно до вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року вказану ухвалу місцевого суду залишено без змін.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями захисник ОСОБА_4 звернувся

з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі та додану до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках.
Судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, зазначено

в частинах 1, 2 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Це стосується вироків та ухвал про застосування або відмову в застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, судових рішень апеляційного суду, постановлених щодо зазначених судових рішень місцевого суду, а також ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвал апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім як у випадках, передбачених КПК.
Питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом

за правилами розділу VIII КПК «Виконання судових рішень» і порядок їх вирішення врегульовано ст. 539 цього Кодексу, згідно з якою за наслідками розгляду відповідного клопотання (подання) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, установлених законом, суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, оскаржене засудженим судове рішення стосується питань, пов`язаних із виконанням вироку.
Отже, виходячи з положень п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України та статей 424,

539 КПК оспорювана ухвала не може бути предметом перевірки в порядку касаційної процедури. Така позиція узгоджується з правовими висновками, що містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року (№ 13-38кс18) та об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 березня 2019 року (№ 756/9514/15-к).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження в разі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що захиснику ОСОБА_4 необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 5 лютого 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3