ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/190/21 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 703/3767/19 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2020 року, яким

ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, охоронника ТОВ "Сібріз", м. Миронівка, в силу ст. 89 КК України несудимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначено йому покарання - 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнений ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 628 грн. 04 коп. судових витрат на проведення товарознавчої експертизи.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст.100 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком районного суду ОСОБА_9 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 28 червня 2019 року близько 13 год. 50 хв., перебуваючи біля приміщення продуктового магазину «Авоська» по АДРЕСА_2 , умисно, таємно викрав звідти два дерев`яні стільці, загальною вартістю 633 грн. 34 коп., чим завдав ОСОБА_10 шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_9 місцевий суд кваліфікував за ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, перший заступник прокурора прокуратури Черкаської області просить вирок суду першої інстанції змінити через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Вважати ОСОБА_11 засудженим за ч.1 ст.185 КК України (в редакції закону від 22.11.2018 року № 2617-VIII) до 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України. В решті вирок районного суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора яка підтримала апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_7 , який також не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом в повному обсязі не виконані.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_11 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України при обставинах наведених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом досліджені в порядку ч.3 ст.349 КПК України, які не оспорюються в апеляційній скарзі прокурора.

Дії ОСОБА_11 судом кваліфіковано вірно, за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), що також не оспорюються в апеляційній скарзі прокурора. За таких обставин, колегія суддів вважає не доцільним проводити детальний їх аналіз в цій частині та відповідно до вимог ст.404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Відповідно до вимог ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, місцевий суд в порушення вимог КК України визначив ОСОБА_11 вид покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до Закону України від 22.11.2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» внесено зміни до Кримінального кодексу України, зокрема до ст. 185 КК України. Санкцію частини першої вказаної статті змінено наступним чином: розмір покарання у виді штрафу, яке передбачалось у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, збільшено до розміру від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а покарання у виді позбавленням волі, яке застосовувалось на строк до трьох років, замінено покаранням у виді обмеженням волі на строк до п`яти років.

Вказаний Закон, відповідно до п. 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення», набрав чинності з 01.07.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Тобто якщо зміни в санкції статті спрямовані на пом`якшення відповідальності, то такі зміни мають зворотну дію. Якщо максимальна межа покарання того самого виду у новому законі є нижчою (меншою), а мінімальна вищою (більшою), то покарання має призначатися не нижче мінімальної межі за старим законом і не вище максимальної межі за новим законом, а якщо, навпаки, максимальна межа покарання того самого виду у новому законі є вищою (більшою), а мінімальна нижчою (меншою), то покарання має призначатися не вище максимальної межі за старим законом і не нижче мінімальної межі за новим законом.

Не зважаючи на ту обставину, що злочин Дахно вчинив в 2019 році, тобто до 01.07.2020 року, однак враховуючи те, що на час призначення ОСОБА_11 покарання 11 грудня 2020 року, діяла вже норма Закону, що поліпшує становище останнього, тому призначення такого виду покарання, як позбавлення волі не може бути застосовано.

Відповідно до норми ч. 1 п.2 ст.413 КПК України застосування закону, який не підлягає застосуванню тягне за собою зміну судового рішення.

Колегія суддів врахувавши вимоги п. 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення», який набрав чинності з 01.07.2020, норми ст.65 КК України приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_11 за 1 ст.185 КК України ( в редакції закону від 22.11.2018 року № 2617-VIII ) у виді 1 року обмеження волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, поклавши обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_11 зміні.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 409, 413 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2020 року щодо ОСОБА_9 змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.185 КК України з 1 (одного) року позбавлення волі до 1 (одного) року обмеження волі.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за 1 ст.185 КК України ( в редакції закону від 22.11.2018 року № 2617-VIII ) до 1 (одного) року обмеження волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

В решті вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2020 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Головуючий - суддя

Судді