У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.04.2021 Справа №607/12240/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

у судовому засіданні, проведеному у приміщенні суду в м. Тернополі, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002779 від 25 вересня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

-за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002779 від 25 вересня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

В ході судового розгляду вказаного кримінального провадження за систематичне порушення порядку у залі судового засідання, обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою суду було видалено з зали судового засідання на весь час судового розгляду.

На виконання вимог ст.330 КПК України, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_3 не був представлений захисником, ухвалою суду від 19 березня 2021 року залучено захисника для здійснення захисту за призначенням та відкладено судовий розгляд.

Для захисту інтересів ОСОБА_3 в судове засідання 14 квітня 2021 року з`явилася адвокат ОСОБА_6 , котра на підтвердження своїх повноважень надала суду доручення №317 від 22 березня 2021 року з Регіонального центру надання безоплатної вторинної допомоги.

З огляду на клопотання ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами провадження, судовий розгляд 14 квітня 2021 року було відкладено на 20 квітня 2021 року.

14 квітня 2021 року захисником ОСОБА_6 через канцелярію суду подано клопотання ОСОБА_3 в якому останній заявив, що свої інтереси буде захищати сам, так як не довіряє адвокату, призначеному з центру надання безоплатної правої допомоги, при цьому зазначив, що найняти адвоката не може, оскільки витрачає значні кощти на лікування.

Захисник ОСОБА_6 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити.

Прокурор та представник потерпілого з приводу задоволення даного клопотання заперечили, з огляду на те, що участь захисника в даному провадженні є обов`язковою.

Заслухавши учасників, суд вважає, що в даному випадку відмова ОСОБА_3 від захисника прийнята бути не може з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 54 КПК України відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

У даному кримінальному провадженні захисника ОСОБА_6 залучено у провадженні на виконання вимог ст..330 КПК України, у зв`язку із видаленням обвинуваченого з залу судового засідання на весь час судового розгляду.

Тобто участь захисника в даному кримінальному провадженні є обов`язковою.

В заяві ОСОБА_3 не наведено передбачених законом підстав, які б свідчили про неможливість участі захисника адвоката ОСОБА_6 в даному провадженні.

Таку заяву ОСОБА_3 суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами, а також дії, спрямовані на затягування судового розгляду.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Обвинувачений має право на захист, яке, зокрема, полягає у наданні йому можливості користуватися правовою допомогою захисника (ч. 1 ст. 20 КПК України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, обраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Питання забезпечення ефективного захисту у кримінальному провадженні висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні.

Так, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною, зокрема, у справі «Мефтах та інші проти Франції» 26 липня 2002 року суд вказав, що право кожного обвинуваченого використовувати правову допомогу захисника, обраного на власний розсуд, не є абсолютним і може бути обмежено за наявності відповідних підстав в інтересах правосуддя.

Також у справі «Круасан проти Німеччини» від 25 вересня 1992 року Європейський суд з прав людини відзначив, що уникнення пауз або перерв відповідає інтересам правосуддя і цілком може виправдати призначення адвоката всупереч побажанням обвинуваченого. У цьому ж рішенні суд наголошує, що стаття 6 п. 3 (с) Конвенції визнає право будь-якого обвинуваченого на допомогу захисника на свій вибір. Проте, і, незважаючи на значення довірчих відносин між адвокатом і клієнтом, не слід надавати цьому праву абсолютний характер. Воно неминуче піддається певним обмеженням в питанні безоплатної юридичної допомоги, коли судам належить право вирішувати, чи вимагають інтереси правосуддя надання обвинуваченому захисника, призначеного безкоштовно. Призначаючи такого адвоката, національні суди повинні, безумовно, враховувати побажання обвинуваченого, однак вони можуть це обійти, якщо існують достатні підстави вважати, що інтереси правосуддя цього вимагають.

Отже, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях розглядає право вибору адвоката як неабсолютне, тобто як таке, що може зазнавати обмежень з метою належного відправлення правосуддя.

З урахуванням обставин даної справи, суд зазначає, відмова обвинуваченого ОСОБА_3 від захисника не ґрунтується на відсутності ефективного захисту, а зумовлена зловживанням обвинуваченим своїми правами з метою затягування розгляду справи, що негативно впливає на належне відправлення правосуддя.

Клопотання, що є предметом даного розгляду, очевидно має ту саму направленість.

Таким чином, суд доходить висновку, що залучення адвоката з центру надання безоплатної правої допомоги за призначенням у даному провадженні для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_3 є об`єктивно виправданим.

Таке залучення захисника жодним чином не обмежує та не порушує право обвинуваченого на залучення інших обраних ним захисників, натомість покликане забезпечити ефективний захист обвинуваченого у кримінальному провадженні, обставини якого вимагають постійної участі захисника. Також, залучення захисника дозволить уникнути випадків затягування розгляду справи.

Під час розгляду кримінального провадження судом не встановлено очевидних обставин неспроможності залученого за призначенням захисника ОСОБА_6 у належному захисті ОСОБА_3 , як і не встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону, який регулює право на захист.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про відмову від захисника за призначенням.

Керуючись ст.ст. 54, 330, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про відмову від захисника за призначенням - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1