Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/5064/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін:
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква в режимі відеоконференції клопотання В.о. начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, неодруженого, до засудження не працював, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 25.03.2019 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185,71 КК України до 4 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 29.08.2018 року.
Кінець строку відбування покарання 29.08.2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

В.о. начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35) звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 посилаючись на те, що він відбув 2/3 частини призначеного судом покарання, станом на 06.05.2021 року засуджений відбув: 2 роки 8 місяців 07 днів., в порядку ст.154 КВК був розглянутий на комісії установи 06.05.2021 року, за наслідками якої було прийнято рішення про клопотання перед судом в умовно-достроковому звільненні останнього. В обґрунтування клопотання зазначено, що засуджений за час свого перебування в колонії, де відбуває покарання з 05.06.2019 року, характеризується позитивно, до праці ставиться добре, порушень вимог режиму відбування покарання не допускав. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, був заохочений 5 разів за сумлінну поведінку та ставлення до праці та 2 стягнення до вступу вироку в законну силу. Вину у скоєнні злочину визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Таким чином, сумлінною поведінкою і ставленням до праці засуджений довів своє виправлення.

З клопотання вбачається, що засуджений відбуває покарання призначене вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч.3 ст.185,71 КК України до 04 років позбавлення волі. Відповідно до характеристики від 06.05.2021 року, початок строку відбування покарання засудженому рахується з 29.08.2018 року з часу фактичного затримання.

В клопотанні зазначено, що існують підстави для звільнення засудженого передбачені ст. 81 КК України, так як останній відбув не менше 2/3 строку призначеного за вироком покарання, а також сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що відсутні підстави для застосування УДО, засуджений раніше неодноразово судимий, частина злочинів засудженим вчинені в період умовно-дострокового звільнення та під час іспитового строку, належні висновки не зроблені, що суперечить вимогам ст.50 КК України, а також звернув увагу на останні судимості, а саме вчинення тяжких умисних злочинів з корисливим мотивом.

Представник ДУ «БВК (№35)» та засуджений підтримали вимоги клопотання в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25.03.2019 року вироком Святошинського районного суду м. Києва, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст.71 КК України у виді 04 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 29.08.2018 року, з часу фактичного затримання, кінець строку 29.08.2022 року.

Під час відбування покарання засуджений отримав 5 заохочень, добросовісно відноситься до праці, позитивно сприймає заходи виховного характеру та вимоги режиму в колонії.

Окрім того, судом також встановлено, що засуджений ОСОБА_5 протягом 2007-2019 років 5 разів засуджувався за умисні злочини, в тому числі проти власності. Неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. Вперше, до нього застосовувалося звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, потім звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, інші злочини вчиняв в період іспитового строку. Однак кожного разу після звільнення, чи то перебуваючи на умовно достроковому звільненні, чи під час іспитового терміну, в термін до одного року знову вчиняв нові умисні тяжкі корисливі злочини проти власності.

Так, 27.03.2007 року Святошинським районним судом м. Києва за ст.ст. 186 ч.1, 75,76 КК України на 1 рік позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Звільнений 21.08.2007 року на підставі ст.1 п.А ЗУ «Про амністію» від 19.04.2007 року.

20.02.2008 року Святошинським районним судом м. Києва за ст.ст. 186 ч.1, 75,76 КК України на 2 роки позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

07.06.2010 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.3, 70, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.10.2012 умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 20 днів, ст.81 КК України.

29.10.2013 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст.ст. 185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.3, 70, 71, 72 ч.5 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі. 12.07.2016 року невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі строком на 10 місяців 18 днів, ст.82 КК України. Звільнений 19.04.2017 року по відбуттю покарання.

22.03.2018 року Святошинським районним судом м. Києва за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3, 75,76 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. У теперішній час відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська ВК № 35».

Оцінюючи вищевказане у сукупності, суд вважає що ОСОБА_5 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки, кожного разу після звільнення, спочатку з випробуванням з іспитовим строком, а потім під час умовно-дострокового звільнення, а потім знову під час іспитового терміну вчиняв нові умисні тяжкі корисливі злочини проти власності, суспільна небезпечність яких не зменшувалась.

У суду відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто підстави, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що мета покарання щодо його виправлення в даному випадку не досягнута, а тому не знаходить законних підстав для задоволення клопотання. Крім того, незважаючи на звільнення від відбування покарання умовно-достроково та неодноразове призначення покарання з іспитовим строком, проявлений судом гуманізм до ОСОБА_5 на дав бажаних результатів, останній знову вчиняв злочини. Вказане є свідченням тривалого злочинного спрямування його поведінки та впертого небажання стати на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,74,81 КК України, керуючись ст.ст. 371,372,537,539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання В.о. начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 02.06.2021 о 08 год. 45 хв.

СуддяОСОБА_1