Справа № 643/5208/21
Провадження № 1-кс/643/1483/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2021 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0004998 від 01.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
З представлених суду матеріалів вбачається, що в провадженні СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості по якому внесено до ЄРДР за №0004998 від 01.12.2020 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудове розслідування було розпочато за фактом отриманих відомостей щодо вчинення дій, які містять ознаки кримінального правопорушення, а саме з приводу вчинення групою невстановлених осіб шахрайських дій направлених на заволодіння речових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок яких право власності на вказану квартиру зареєстровано державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , який фактично здійснює свою діяльність на території м. Харкова, на 3-ю особу, чим було спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_5 .

Так, згідно до листа з УСБУ в Харківській області вбачається, що 16.11.2020 державний реєстратор ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на підставі підробленого договору купівлі-продажу від 29.09.1999 здійснив реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ) об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що у серпні 1999 року останнім була придбана квартира АДРЕСА_2 та з того часу вказаний об`єкт нерухомості перебував у його приватній власності. В подальшому, у 2001 році ОСОБА_5 одружився з ОСОБА_7 , з якою перебував у шлюбі до 2008 року, коли останній було розірвано. Так, протягом 2001-2007 року ОСОБА_5 мешкав разом з ОСОБА_7 у вказаній квартирі. Після розлучення ОСОБА_5 змінив місце мешкання, залишивши ОСОБА_7 мешкати у зазначеній квартирі.

В подальшому жодних питань з приводу права власності на вказану квартиру не виникало. Волевиявлення щодо продажу, дарування чи будь-якого іншого відчуження зазначеної квартири ОСОБА_5 не виказував. Повноважень щодо відчуження квартири ОСОБА_7 чи будь якій іншій особі не надавав, та в цілому з 2008 року ОСОБА_5 жодного разу не спілкувався та не бачився з ОСОБА_7 .

Однак, нещодавно ОСОБА_5 стало відомо, що право власності на вказану квартиру, яка належить останньому, вже зареєстровано за ОСОБА_6 , яка є його колишньою тещею, та відповідно матір`ю ОСОБА_7 . При цьому, в інтересах ОСОБА_6 , на підставі відповідної довіреності, діяла саме ОСОБА_7 . Підставою реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості за ОСОБА_6 став договір купівлі-продажу укладений начебто між останньою та ОСОБА_5 у 1999 році в м. Києві. Як зазначає ОСОБА_5 - жодних договорів купівлі продажу з приводу передачі права власності на квартиру він не укладав, та не підписував, а у м. Києві взагалі був лише один раз на початку 1990 років, коли ще мешкав у м. Брянка. Договір купівлі-продажу, серія номер: АВВ №320782, який начебто укладений ОСОБА_5 , у якості продавця, та ОСОБА_6 , у якості покупця, з приводу продажу належної ОСОБА_5 квартири, який начебто посвідчено приватним нотаріусом м. Києва у 1999 році, він не укладав, а підпис виконаний від його імені не належить йому. При цьому, ОСОБА_5 зазначає, що після розлучення технічний паспорт, договір купівлі-продажу на вказану квартиру від 1999 року на його ім`я, залишалися у ОСОБА_7 .

При цьому у вказаному договорі зазначено, що ОСОБА_5 має зареєстроване місце мешкання у м. Києві, що також не відповідає дійсності, про, що свідчить й відсутність відповідних записів у паспорті громадянина України на ім`я останнього.

Згідно до скан-копії договору АВВ №320782, прикріпленого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором, вбачається що останній укладено 29.09.1999 у м. Києві між ОСОБА_5 у якості продавця та ОСОБА_6 у якості покупця, та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, з ціною предмету договору 21000грн.

Крім того, однією з підстав внесення відповідних відомостей держаним реєстратором до Державного реєстру речових прав є довідка про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів №1089445, скан-копія якої приєднано реєстратором до реєстру, виданої КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », щодо вказаної квартири, у якій зазначається, що власником квартири є ОСОБА_5 та остання видана на підставі заяви ОСОБА_6 від 08.10.2020, а не власника на той момент. Таким чином вбачається, що довідка видана особі, яка на момент її видачі не є власником майна, що в цілому не може відповідати дійсності, оскільки є порушенням ЗУ «Про захист персональних даних», та низки інших нормативно-правових актів та може бути видана лише на підставі особистої заяви власника майна.

В подальшому вказаний договір АВВ №320782 надано ОСОБА_7 , яка діяла від імені ОСОБА_6 на підставі довіреності, реєстратору ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 для реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості за ОСОБА_6 .

При цьому, підставою проведення державної реєстрації права власності стала заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), реєстраційний номер 42547751, від імені ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка діяла в інтересах ОСОБА_6 на підставі відповідної довіреності, скановану копію якої приєднано державним реєстратором до Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Також до Державного реєстру прав на нерухоме майно долучено копію довіреності від 05.10.2020, яка зареєстрована в реєстрі за №3143, та посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , якою ОСОБА_6 уповноважила ОСОБА_7 вчиняти дії з питань проведення державної реєстрації прав власності на належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, згідно до повного витягу з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів бланк АВВ №320782 видано, отримано та використано при здійсненні нотаріальних дій приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу ОСОБА_9 , в той час коли зареєстрований договір купівлі-продажу, на підставі якого право власності зареєстровано за ОСОБА_6 , фактично посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , тобто на підставі завідомо підробленого документу.

Таким чином, вбачаються ознаки скалу злочину передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, що полягають у здійснення групою невстановлених осіб шахрайських дій направлених на заволодіння вказаним об`єктом нерухомості.

В подальшому, на підставі відповідної постанови прокурора у ОСОБА_7 відібрано зразки почерку, та враховуючи покази останньої, у яких ОСОБА_7 зазначила, що не пам`ятає чи зверталася вона до державного реєстратора та нотаріуса за вищевказаних обставин, виникла необхідність у проведенні ряду судово-почеркознавчих експертиз, з метою підтвердження чи спростування факту виконання підпису від імені ОСОБА_7 саме останньою.

Згідно до науково-методичних рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджено наказом міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5) для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів, а для проведення досліджень орган, який призначив експертизу, повинен надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку особи, яка підлягає ідентифікації.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з клопотанням зазначивши, що у органа досудового розслідування наявна необхідність в отриманні вільних зразків підпису та почерку ОСОБА_7 . Як пояснила в ході допиту остання в період часу з 2019 року по 2020 рік працювала оператором ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 (внутрішня назва АЗК " ІНФОРМАЦІЯ_5 "), де в ході виконання своїх робочих обов`язків здійснювала ведення ряду журналів, з приводу прийняття зміни, фіксації погодних умов, тощо, у яких на протязі тривалого часу здійснювала рукописні записи та ставила особистий підпис. Враховуючи вищевикладене, а саме, що у діях невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, для забезпечення повного і всебічного досудового розслідування виникла необхідність у тимчасовому доступі до оригіналів журналів/книг прийняття зміни, фіксації погодних умов, інструктажів з техніки безпеки, за період 2019-2020 років, які містять рукописні записи та підписи від імені ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , з можливістю їх вилучення, які перебувають у володінні ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", юридична адреса якого: АДРЕСА_4 , що має Харківське управління, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 . Зазначена документація може сприяти у встановленні осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, а іншим шляхом отримати дану інформацію не передбачається можливим, оскільки остання згідно до ст. 162 КПК України містить охоронювальну законом таємницю.

Крім того, слідчий просить розгляд даного клопотання проводити без виклику та участі володільця зазначених документів у зв`язку з тим, що існують ризики їх зміни або знищення.

Разом з клопотанням слідчий подав заяву, відповідно якої просив клопотання задовільнити та розглянути його у свою відсутність.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 КПК України після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, за винятком випадку, встановленого частиною другою цієї статті.

Слідчим в клопотанні доведені ризики, передбачені ч. 2 ст. 163 КПК України, тому розгляд клопотання проводиться без виклику у судове засідання особи, яка володіє відповідною інформацією, речами та документами.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що слідчим дотримані вимоги ч. 2 ст. 160, ч. 5 ст. 163 КПК України, клопотання є обґрунтованим, доведена наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні й вказані документи перебувають у володінні зазначеного підприємства, містять охоронювану законом таємницю, тому задовольняє клопотання у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 163-166 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити.

Надати слідчому Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 та прокурору Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_11 дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до оригіналів журналів/книг прийняття зміни, фіксації погодних умов, інструктажів з техніки безпеки, за період 2019-2020 років, які містять рукописні записи та підписи від імені ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , які перебувають у володінні ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", юридична адреса якого: АДРЕСА_4 , з можливістю їх вилучення у Харківському управлінні ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", розташовану за адресою: АДРЕСА_5 .

Строк дії ухвали до 30.04.2021.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1