Справа №333/6038/21
Провадження№1-кс/333/705/21
УХВАЛА

Іменем України
01 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, має середню освіту, не одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.09.2021 слідчий СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 в невстановлену для слідства точну дату та час, але не пізніше 30.08.2021 року, маючи прямий умисел на незаконний збут вчинений повторно, особливо небезпечної психотропної речовини на території м. Запоріжжя, в невстановленому місці, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, незаконно придбав не встановлену кількість психотропної речовини, яка перебувала у розфасованому вигляді, у виді 35 шт. згортків перемотаних липкою стрічкою з вмістом речовини білого кольору, з метою її подальшого збуту у вигляді «закладок» по різним адресам м. Запоріжжя.
З метою реалізації злочинного наміру, направленого на збут особливо небезпечної психотропної речовини невстановленим в ході досудового слідства особам, проживаючим на території м. Запоріжжя, ОСОБА_5 незаконно, зберігаючи при собі 35 шт. згортків перемотаних липкою стрічкою з вмістом кристалічної речовини білого кольору, а саме психотропної речовини, з метою подальшого збуту, переніс їх до будинку АДРЕСА_2 , де був затриманий працівниками поліції.
30.08.2021 року в період часу з 13 год. 20 хв. до 13 год. 37 хв. в ході проведення обшуку в порядку ч.3 ст.208 КПК України у ОСОБА_5 виявлено і вилучено згорток з липкої стрічки в якому знаходилось 35 шт. згортків з липкої стрічки з вмістом кристалічної речовини. При цьому, один згорток з липкої стрічки з вмістом кристалічної речовини білого кольору було упаковано окремо для проведення прискореної судової хімічної експертизи, згідно висновку якої №СЕ-19/108-21/10879-НЗПРАП від 30.08.2021 речовина що знаходиться у вказаному згортку з липкої стрічки містить у своєму складі психотропну речовину 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он (PVP), загальною масою 0,10382 г(в перерахунок на основу), яка згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 р. віднесена до особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено (Таблиця І, Список №2).
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (злочину) 31.08.2021 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Запоріжжя, громадянину України, українцю, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованому, не одруженому, який дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого 19.07.2019 року Олександрівське ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області направлено до суду обвинувальний акт до за ч.2 ст.307 ККУ.
Вина ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні підтверджується наступними зібраними доказами: протоколом затримання підозрюваної особи у вчиненні злочину в порядку ст.208 КПК України від 30.08.2021; речовими доказами вилученими під час особистого обшуку в порядку ч.3 ст.208 КПК України; протоколам огляду місця події від 30.08.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 30.08.2021 року; протоколом впізнання за участю свідка ОСОБА_7 від 30.08.2021 року; висновком судової хімічної експертизи №СЕ-19/108-21/10879-НЗПРАП від 30.08.2021; допитом свідка ОСОБА_8 від 31.08.2021 року.
Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою.
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_9 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється так як в Жовтневому суді м.Запоріжжя розглядається ідентичне кримінальне провадження.
Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме за вчинення злочину за правовою кваліфікацією передбаченою ч.2 ст.307 КК України, який згідно ст.12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, також враховуючи характер скоєного злочину ОСОБА_5 , особистість останнього, відсутність офіційно місця роботи, при цьому єдиним джерелом доходу ОСОБА_5 є протиправна діяльність пов`язана зі збутом наркотичних засобів.
У судовому засіданні, слідчий ОСОБА_4 у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою і просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність частково задовольнити клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що 30.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України (кримінальне провадження №0001075).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановлено, що надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.
При розгляді клопотань учасників процесу, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:
- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (Vlasov v. Russia), №78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання про доцільність застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , суд враховує, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, саме ця обставина може підвищувати ризик переховуватись підозрюваного від слідчого та суду. Однак, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Панченко проти Росії», ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати на те, що вона маловірогідна.
Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Це стосується і ризику можливості з боку підозрюваного впливати на потерпілого та свідків сторони обвинувачення, які вже допитані.
Судом встановлено, що на теперішній час від свідків не надходило жодної заяви, щодо здійснення на них будь-якого впливу з боку будь-кого, в тому числі й з боку ОСОБА_5 . Допитані свідки не повідомили про будь-який тиск на них.
Таким чином, незважаючи на те, що прокурорами в судовому засідання доведено наявність ризиків, а саме: з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, може переховуватися від суду та вчинити інший злочин, суд вважає що існує можливість запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Такий висновок суду гуртується на тому, що судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має місце проживання у місті Запоріжжі за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований (не офіційно працює підсобником на будівництві), позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Підсумовуючи наведене, суд вважає необхідним частково задовольнити клопотання процесуальному прокурору про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, оскільки вище наведені обставини в даному випадку до мінімуму зменшила наявні ризики та задовольнити клопотання захисника і підозрюваного, застосувавши запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Цілодобовий домашній арешт відносно ОСОБА_5 необхідно встановити за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю сім`єю, які матимуть змогу забезпечувати доставлення для підозрюваного ОСОБА_5 продуктів харчування та речей першої необхідності в період дії домашнього арешту.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 179, 181, 184, 193, 196, 202, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з перебуванням останнього за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці до 01.11.2021.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого та суду;

2) утримуватись від можливого спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

3) прибувати до слідчого та суду за викликом;
4) не змінювати місце проживання без дозволу слідчого та суду;
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити ОСОБА_5 , положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Ухвалу для виконання передати до відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у якого перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1