Справа № 182/588/21
Провадження № 1-кп/0182/582/2021
У Х В А Л А
13.05.2021 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2020 за № 0001882 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, який зареєстрований та фактично мешкає у АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
(в режимі відеоконференцзв`язку з ДУВП №4),
захисника ОСОБА_5
в с т а н о в и в:

Прокурор Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 29.01.2021 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 29.07.2020 за № 0001882 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 14.05.2021.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 діб, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від органу слідства і суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання, а також те, що раніше до нього застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, умови якого ним були порушені. При цьому також просить врахувати репутацію обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та законних джерел доходів, Застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не зможе запобігти цим ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти продовження строків тримання під вартою. Не заперечував те, що дійсно під час досудового розслідування він змінив місце проживання, бо тоді поїхав на заробітки, щоб допомогти матері оплатити лікування. Просив змінити йому запобіжний захід на нічний домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 в квартирі, де він зареєстрований та фактично проживає, пообіцявши, що буде дотримуватись умов домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також заперечував проти продовження строків тримання під вартою та просив змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на домашній арешт за зазначеною ним адресою. Посилається на те, що ОСОБА_3 не буде переховуватись від суду, не вчинятиме нових злочинів та з`являтиметься до суду за кожною вимогою.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням триманням під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому судам в разі задоволення клопотання про продовження строків тримання під вартою у судовому рішенні необхідно чітко зазначати про наявність іншої підстави або ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України. Обмеження при розгляді клопотання лише переліком законних (стандартних) підстав для його застосування є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ „Харченко проти України).
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до рішення Європейського суду від 26 січня 1993 року «В. проти Швейцарії» …небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою.
Суд враховує також вимоги ст. 5 Конвенції, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».
При цьому суд також вважає, що висновок прокурора про неможливість застосування до ОСОБА_3 іншого більш м`якого запобіжного заходу не аргументований переконливими обставинами, а носить формальний характер і здебільшого посилається тільки на тяжкість злочинів, у вчиненні якого він обвинувачуєься.
Враховуючи зазначені вимоги діючого законодавства, суд вважає, що прокурором недостатньо доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.
Ризик переховування обвинуваченого від суду поряд із наявністю місця реєстрації та проживання, що встановлено і органом досудового розслідування та зазначено у обвинувальному акті, хоча і існує, однак є малоймовірним.
Також, не достатньо обґрунтованим для продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, оскільки незаконний вплив на них не доведений і ґрунтується лише на декларативних заявах прокурора щодо можливості такої поведінки обвинуваченого та не зазначено, у який спосіб можливий такий вплив.
Тому, враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність ризику вчинення аналогічних злочинів, особи обвинуваченого, наявність у нього постійного місця проживання, суд вважає необхідним змінити обвинуваченим запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
На думку суду, такий запобіжний захід зможе запобігти наявним ризикам
Керуючись ст. 177, 181, 314-315 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого відмовити. Клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.
Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із м. Нікополя, Дніпропетровської області, в якому вони проживають, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
ОСОБА_3 звільнити з-під варти негайно.
Копію ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надіслати для виконання до Нікопольського РУП ГУ НП в Дніпропетровській обл.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 13.07.2021 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює прокурор.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1