У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2020 року, якою накладено арешт шляхом заборони ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), а також особам, що діють в її інтересах на підставі довіреностей, вчиняти будь-які дії щодо відчуження майнових прав на об`єкти нерухомості,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5
підозрювана ОСОБА_6

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в повному обсязі.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді накладено арешт, шляхом заборони ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), а також особам, що діють в її інтересах на підставі довіреностей, вчиняти будь-які дії щодо відчуження майнових прав на об`єкти нерухомості, а саме:
майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 4.4 від 04.12.2017 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД»;
майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 6.9 від 04.12.2017 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД»;
майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 4.8/2018 від 20.02.2018 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД».
Заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо об`єктів нерухомості квартир за договорами купівлі-продажу майнових прав укладеними між ОСОБА_9 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД» (ідентифікаційний код юридичної особи: 35118558), а саме відносно квартир, на які у ОСОБА_6 виникли майнові права:
майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 4.4 від 04.12.2017 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД»;
майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 6.9 від 04.12.2017 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД»;
майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 4.8/2018 від 20.02.2018 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД».

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт вважає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим, під час його ухвалення допущено неповноту судового розгляду, а висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що майнові права за вищезазначеними договорами купівлі-продажу від ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД» ОСОБА_6 не передавалися, в зв`язку з чим вона не є власником даних майнових прав.

Зазначає, що є безпідставним посилання слідчого судді в даній ухвалі на те, що слідством доведено необхідність накладення арешту на майнові права з метою забезпечення можливої конфіскації та з урахуванням ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, оскільки на даний час 100% оплати вартості майнових прав за цими договорами не здійснено (окрім договору № 6.9 від 04.12.2017 р.), а відповідно до п. 6.5.3 договорів купівлі-продажу майнових прав №4.4 від 04.12.2017 р., № 6.9 від 04.12.2017 р., № 4.8 від 20.02.2018 р., укладеними між ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД» покупець має право передати свої права та обов`язки за цим договором третім особам тільки до введення об`єкта будівництва в експлуатацію та за умови 100% оплати вартості майнових прав.

Звертає увагу, що з моменту повідомлення про підозру 27.07.2020 р. по теперішній час, ОСОБА_6 ніяких дій спрямованих на приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даних майнових прав не здійснювалось, ніяких доказів про такі її дії органом досудового слідства також наведено не було.

Вказує, що ухвала слідчим суддею постановлена 22.12.2020 р. без виклику осіб, інтересів яких вона стосується, а саме ОСОБА_6 , про накладення арешту на майнові права вона дізналася 08.02.2021 р. від слідчого першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаїв ОСОБА_10 , копія ухвали слідчого судді їй не направлялась та не вручалась. Вважає, що у цьому випадку строк на апеляційне оскарження не пропущений і апеляційна скарга подана в межах строку апеляційного оскарження.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Слідчим управлінням Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000440 від 22.08.2019 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 , будучи головою ОК «Екодом-1», а також представником за довіреністю ТОВ «Ханбер», діючи з метою досягнення виниклого в неї злочинного умислу на заволодіння майном ТОВ «Ханбер», з корисливих мотивів, а саме з метою особистого незаконного збагачення, ввірені їй грошові кошти, отримані від асоційованих членів кооперативу ОК «Екодом-1» у готівковій формі на загальну суму 24 298 286,00 (двадцять чотири мільйони двісті дев`яносто вісім тисяч двісті вісімдесят шість) гривень, а також від покупців майнових прав у готівковій формі на загальну суму 7 134 249,00 (сім мільйонів сто тридцять чотири тисячі двісті сорок дев`ять) гривень на відкритий у банківській установі рахунок ТОВ «Ханбер» у встановлений законом спосіб та строк не внесла, та, як наслідок, обернула вказане майно, що належало товариству, на свою користь, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, тим самим на думку органу досудового слідства вчинила ряд кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, в особливо великих розмірах. Крім того, у ході досудового розслідування, у тому числі з відповіді Агентства з розшуку матеріальних активів установлено, що у період з першого кварталу 2017 року третій квартал 2019 року офіційно нараховано дохід на суму, що не перевищує 300 тисяч гривень.

Поряд з цим, у той проміжок часу, коли ОСОБА_8 , провадила незаконну діяльність щодо привласнення грошових коштів асоційованих членів ОК «ЕКОДОМ-1», переданих їй готівкою, вона здійснювала оплати від власного імені за підписаними з ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД» договорами купівлі-продажу майнових прав (договорами інвестування) № 4.4 від 04.12.2017 р., № 6.9 від 04.12.2017 р., № 4.8/2018 від 20.02.2018 р.

Орган досудового розслідування вважає, що при здійсненні оплат на рахунки ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД» ОСОБА_8 були використані грошові кошти, отримані нею злочинним шляхом. Так, досудовим розслідуванням установлено, що у період злочинної діяльності ОСОБА_6 , перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_11 , оформила на себе наступні майнові права: майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 4.4 від 04.12.2017 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД»;майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 6.9 від 04.12.2017 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД»;майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 4.8/2018 від 20.02.2018 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД».

Таки чином, на думку органу досудового слідства ОСОБА_6 , за рахунок привласнених нею коштів ОК «ЕКОДОМ-1» та ТОВ «Ханбер» претендує на отримання майнових прав на 3 об`єкти нерухомості (квартири) у житловому комплексі «MANHATTAN» за адресою: АДРЕСА_1 .

За такого, на думку органу досудового слідства майнові права на об`єкти нерухомості, а саме: майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 4.4 від 04.12.2017 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД»;майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 6.9 від 04.12.2017 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД»;майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 4.8/2018 від 20.02.2018 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД», є по-перше, об`єктом кримінально протиправних дій, право на яке набуте протиправним шляхом, та, як наслідок, зберігають сліди та інші відомості що можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження; по-друге, майном особи, відносно якого, у випадку визнання судом ОСОБА_6 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, може бути застосоване покарання у виді конфіскації майна

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту шляхом заборони ОСОБА_6 , а також особам, що діють в її інтересах на підставі довіреностей, вчиняти будь-які дії щодо відчуження майнових прав на об`єкти нерухомості. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що майнові права на вищезгадані об`єкти нерухомості можливо є об`єктом кримінально протиправних дій, право на яке набуте протиправним шляхом, та, як наслідок, зберігають сліди та інші відомості що можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження, та накладення арешту є забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що вказане майно, відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, та з метою забезпечення можливої конфіскації та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, існує необхідність в накладені арешту на дані майнові права.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами п.3 ч. 2 ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Частиною третьою цієї статті визначено, що у разі постановлення ухвали слідчим суддею без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та зі змісту оскаржуваної ухвали, власник майна ОСОБА_6 не була присутня у судовому засіданні при розгляді клопотання слідчого про арешт майна, копія ухвали їй не направлялась. В апеляційній скарзі захисник вказує, що їй стало відомо про прийняте рішення 08.02.2021 року. Враховуючи, що ухвалу слідчого судді від 22.12.2020 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянтом не був пропущений.

Що стосується суті прийнятого слідчим суддею рішення, апеляційний суд приходить до наступного.

Слідчим управлінням Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000440 від 22.08.2019 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 , будучи головою ОК «Екодом-1», а також представником за довіреністю ТОВ «Ханбер», діючи з метою досягнення виниклого в неї злочинного умислу на заволодіння майном ТОВ «Ханбер», з корисливих мотивів, а саме з метою особистого незаконного збагачення, ввірені їй грошові кошти, отримані від асоційованих членів кооперативу ОК «Екодом-1» у готівковій формі на загальну суму 24 298 286,00 (двадцять чотири мільйони двісті дев`яносто вісім тисяч двісті вісімдесят шість) гривень, а також від покупців майнових прав у готівковій формі на загальну суму 7 134 249,00 (сім мільйонів сто тридцять чотири тисячі двісті сорок дев`ять) гривень на відкритий у банківській установі рахунок ТОВ «Ханбер» у встановлений законом спосіб та строк не внесла, та, як наслідок, обернула вказане майно, що належало товариству, на свою користь, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, тим самим на думку органу досудового слідства вчинила ряд кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, в особливо великих розмірах. Крім того, у ході досудового розслідування, у тому числі з відповіді Агентства з розшуку матеріальних активів установлено, що у період з першого кварталу 2017 року третій квартал 2019 року офіційно нараховано дохід на суму, що не перевищує 300 тисяч гривень.

Поряд з цим, у той проміжок часу, коли ОСОБА_8 , провадила незаконну діяльність щодо привласнення грошових коштів асоційованих членів ОК «ЕКОДОМ-1», переданих їй готівкою, вона здійснювала оплати від власного імені за підписаними з ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД» договорами купівлі-продажу майнових прав (договорами інвестування) № 4.4 від 04.12.2017 р., № 6.9 від 04.12.2017 р., № 4.8/2018 від 20.02.2018 р.

Орган досудового розслідування вважає, що при здійсненні оплат на рахунки ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД» ОСОБА_8 були використані грошові кошти, отримані нею злочинним шляхом. Так, досудовим розслідуванням установлено, що у період злочинної діяльності ОСОБА_6 , перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_11 , оформила на себе наступні майнові права: майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 4.4 від 04.12.2017 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД»;майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 6.9 від 04.12.2017 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД»;майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 4.8/2018 від 20.02.2018 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД».

Таки чином, на думку органу досудового слідства ОСОБА_6 , за рахунок привласнених нею коштів ОК «ЕКОДОМ-1» та ТОВ «Ханбер» претендує на отримання майнових прав на 3 об`єкти нерухомості (квартири) у житловому комплексі «MANHATTAN» за адресою: АДРЕСА_1 .

За такого, на думку органу досудового слідства майнові права на об`єкти нерухомості, а саме: майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 4.4 від 04.12.2017 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД»; майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 6.9 від 04.12.2017 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД»; майнові права на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № 4.8/2018 від 20.02.2018 р., укладеним між ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД», є по-перше, об`єктом кримінально протиправних дій, право на яке набуте протиправним шляхом, та, як наслідок, зберігають сліди та інші відомості що можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження; по-друге, майном особи, відносно якого, у випадку визнання судом ОСОБА_6 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, може бути застосоване покарання у виді конфіскації майна

Зважаючи, що на даний час у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що в діях певних осіб, а саме ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, а вище перелічене майно, є речовими доказами в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на вищезазначене майно з метою його збереження. Крім того, санкція ч. 5 ст. 191 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, тому відповідно до п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 170 КПК України є підстави для накладення арешту.

З ухвали слідчого вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на зазначене майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане майно.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки, у цьому кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майнові права на вищезгадані об`єкти нерухомості можливо є об`єктами кримінально протиправних дій, право на які набуте протиправним шляхом, та, як наслідок, зберігають сліди та інші відомості що можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження, та накладення арешту є забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України.

Накладення арешту на майнові права ОСОБА_6 відповідає вимогам закону та такий захід забезпечення кримінального провадження застосовано з метою досягнення дієвості цього провадження, в якому може бути застосовано конфіскацію майна як вид покарання, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ставиться питання у клопотанні про арешт майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Керуючись ст. 170, 171, 173, 376 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2020 року, якою накладено арешт шляхом заборони ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), а також особам, що діють в її інтересах на підставі довіреностей, вчиняти будь-які дії щодо відчуження майнових прав на об`єкти нерухомості, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді