Справа № 275/323/21
УХВАЛА
про відмову у закритті кримінального провадження

23 квітня 2021 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000135 від 07.05.2015, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 293 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Брусилівського районного суду Житомирської області надійшло клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000135 від 07.05.2015, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 293 КК України у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні сектору дізнання ВП № 2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 07.05.2015 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 293 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженню триває більше 5 років, про підозру у вказаному провадженні особам не повідомлено, потерпілих у провадженні - немає.

Санкція ст. 293 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є проступком. Відповідно до вимог ч.1 ст. 49 КК України строк давності за вчинення кримінальних проступків, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі складає два роки. Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Приймаючи до уваги, що минуло більше 3 років із моменту вчинення кримінального проступку і строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння вищевказаного кримінального проступку минули, прокурор у клопотанні просив дане кримінальне провадження закрити на підставі ч. 3-1 ч.1 ст .284 КПК України - у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчені строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав, зазначених у клопотанні, просив провадження закрити. За клопотанням прокурора до матеріалів справи долучено матеріали кримінального провадження №0000135 в 4 томах.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

В ході дослідження матеріалів кримінального провадження №0000135 встановлено, що 7 травня 2015 року до Брусилівського РВ УМВС України надійшло колективне звернення членів громадської організації «Майдан Брусилівського району» щодо участі службових осіб Брусилівської районної державної адміністрації, депутатів Брусилівської районної ради та інших осіб у фінансуванні та організації поїздок «тітушок» на антимайдан м. Києва та м. Житомира. Виходячи із зазначеного звернення під час Революції Гідності голова Брусилівської РДА ОСОБА_5 , заступник голови Брусилівської РДА ОСОБА_6 , заступник голови Брусилівської РДА ОСОБА_7 , керівник апарату Брусилівської РДА ОСОБА_8 , голова Брусилівської районної ради ОСОБА_9 , заступник голови Брусилівської районної ради ОСОБА_10 , керуюча справами Брусилівської районної ради ОСОБА_11 , депутат Брусилівської районної ради ОСОБА_12 , керівник районного штабу партії регіонів ОСОБА_13 , начальник відділу освіти Брусилівської РДА ОСОБА_14 та голова Брусилівського районного споживчого товариства ОСОБА_15 постійно сприяли антимайдану, фінансували та організовували поїздки «тітушок» на антимайдан м. Києва та м. Житомира, чинили тиск шляхом шантажу перебування на робочому місці на начальників відділів, керівників управлінь, директорів шкіл, сільських голів.

В ході дізнання з приводу вказаного колективного звернення допитані члени громадської організації «Майдан Брусилівського району» (всього 9 осіб). Також були допитані всі особи, які зазначені у зверненні, допитано керівників та службових осіб всіх установ, підприємств та організацій, директорів шкіл Брусилівського району щодо залучення їх та їх підлеглих, учнів старших класів до поїздок в м. Київ на «антимайдан».

Також, у ході дізнання перевірена діяльність працівників ВДАІ з обслуговування Брусилівського району з приводу можливого отримання вказівок щодо блокування заборони виїзду за межі району автотранспорту з активістами Революції Гідності, складання протоколів про адміністративні правопорушення, вилучення транспортних засобів у учасників Евромайдану.

Крім того, у ході дізнання допитані власники мисливської зброї з приводу залучення їх до участі у антимайдані, перевірені доводи щодо можливості залучення шкільних автобусів відділу освіти Брусилівської РДА до перевезень «тітушок» на антимайдани до м. Києва та м. Житомира.

Також, у ході дізнання даних щодо можливості залучення автомобілів комунальної установи центру екстреної медичної допомоги для поїздок на антимайдани до м. Києва та м. Житомира для надання медичної допомоги «тітушкам» не встановлено.

Крім того, у ході дізнання в Брусилівській районній раді та Брусилівській районній державної адміністрації було ініційовано проведення службового розслідування стосовно службових осіб райради та райдержадміністрації, які зазначені у вищевказаному зверненні, щодо можливої їх участі у фінансуванні, організації поїздок «тітушок» на анти майдан до м. Києва та м. Житомира, а також примушування до поїздок на антимайдан шляхом шантажу перебування на робочому місці. За результатами проведених службових розслідувань даних щодо причетності службових осіб райради та райдержадміністрації, які зазначені у вищевказаному зверненні, щодо можливої їх участі у фінансуванні, організації поїздок «тітушок» на анти майдан до м. Києва та м. Житомира, а також примушування до поїздок на антимайдан шляхом шантажу перебування на робочому місці, не встановлено.

Також, в ході дізнання вживались заходи по щодо перевірки обставин примушування особами, зазначеними заявником, інших осіб до поїздок на «антимайдани» шляхом шантажу перебування на робочому місці, досліджено дані обставини щодо працівників ВДАІ Брусилівського РВ УМВС України в Житомирській області , Брусилівського районного сектору Управління ДСНС України у Житомирській області, Брусилівської районної державної адміністрації, Брусилівського районного центру зайнятості, Управління Державної казначейської служби України у Брусилівському районі Житомирської області, відділу статистики у Брусилівському районі, територіального центру соціального обслуговування Брусилівського району, Брусилівського РС УДМС України в Житомирській області, Брусилівської районної ради, слідчого відділу Брусилівського РВ УМВС України в Житомирській області, комунальної установи «Брусилівська центральна районна лікарня», комунального закладу «Центр первинної медико- санітарної допомоги».

Крім того, в ході дізнання у бувшого голови Брусилівської районної ради ОСОБА_9 , бувшого голови Брусилівської РДА ОСОБА_5 та бувшого заступника керівника Брусилівського районного штабу партії регіонів ОСОБА_13 , з метою виявлення будь-яких документів, які б могли стосуватися організацій поїздок на антимайдан, списки осіб, за місцем проживання, на підставі ухвал слідчого судді проведенні обшуки, однак, під час проведення обшуків документів зазначеного характеру виявлено та вилучено не було.

Таким чином, в ході дізнання допитано 133 особи, перевірені всі установи, підприємства та організації з приводу участі службових осіб та підлеглих працівників до поїздок в м. Київ для участі в антимайдані.

Також перевірено інформацію щодо звернення мешканців Брусилівського району у період з 21.11.2013 по 21.02.2014 за медичною допомогою до лікарняних закладів м. Києва, відділів поліції м. Києва. Згідно отриманої інформації, мешканці Брусилівського району у зазначений період не затримувались і до управлінь поліції не доставлялись, до лікаряних закладів не звертались.

У ході дізнання отримано тимчасові доступи до документів про з`єднання мобільних терміналів, які знаходяться в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номерами мобільних телефонів, які належали колишньому районному керівнику штабу «Партії регіонів» ОСОБА_13 , голові Брусилівської районної ради ОСОБА_9 , голові Брусилівської РДА ОСОБА_5 та начальнику відділу освіти Брусилівської РДА ОСОБА_14 . Згідно опрацьованої інформації отриманої з ПрАТ «Київстар» встановлено, що за період з 21.11.2013 по 21.02.2014 колишній голова Брусилівської РДА ОСОБА_5 був в м. Києві лише 28.12.2013 (у суботу). ОСОБА_14 неодноразово був в м.Києві з 04.12.2013 по 06.02.2014 та колишній районний керівник штабу партії регіонів ОСОБА_13 неодноразово був у м.Києві у період з 24.11.2013 по 15.12.2013. За результатами опрацьованої зазначеної інформації, а також інформації отриманої з ПрАТ «Київстар» були додатково допитані колишній районний керівник штабу партії регіонів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Згідно обгрунутвання клопотання та матеріалів провадження, за результатами вжитих заходів не було встановлено обставин скоєння кримінального правопорушення особами, на яких вказував заявник в повідомленні, на підставі якого було внесено відомості до ЄРДР 07.05.2015, про підозру жодній особі не повідомлено.

Вирішуючи клопотання по суті суд керується наступними нормами законодавства.

Згідно ч.1 ст.12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч.2 ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією ст. 293 КК України, якою визначені ознаки складу кримінального правопорушення, що розслідується в межах кримінального провадження №0000135 від 07.05.2015, передбачене застосування можливого покарання у виді штрафу в розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців. За таких обставин розслідуване кримінальне правопорушення, згідно з положеннями ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений проступок складає два роки.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

За п.1-1 ч.2 вказаної статті кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Згідно абз. 3 ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Статтею 1 КК України передбачено, що завданнями КК України є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

В той же час, згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

У ч. 5 ст. 38 КПК України вказано, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Як слідує з комплексного аналізу визначених ст. 284 КПК України підстав для закриття кримінального провадження, закриття кримінального провадження за п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України можливе лише в тому разі, якщо органу досудового розслідування взагалі невідома особа, яка вчинила чи могла вчинити відповідне кримінальне правопорушення, а не будь-які інші випадки, коли в кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру чи не пред`явлене обвинувачення, оскільки вразі, якщо органом досудового розслідування встановлена особа, яка могла вчинити злочин, але не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, то в такому разі кримінальне провадження може бути закрите за п. 3 ч.1ст. 284 КПК України.

Водночас, суд зауважує, що з самого початку кримінального провадження заявниками зазначено осіб, які, на думку заявників, вчиняли протиправні дії , тому в ході досудового розслідування збиралися докази для перевірки даних обставин. А як вбачається з мотивування клопотання, в ході дізнання на даний час саме не було зібрано доказів вчинення кримінального правопорушення особами, на яких вказував заявник, що є іншою підставою для закриття провадження, ніж та, за якою прокурор звернувся з клопотанням. Відтак, закриття провадження саме на тій підставі, що слідством в межах строків притягнення до кримінальної відповідальності не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення є необгрунтованим, адже перелік осіб, на яких вказував заявник як на осіб, які, на думку заявника, вчинили кримінальне правопорушення встановлений і відомий стороні обвинувачення ще з першого звернення заявника.

Також, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що 30.06.2015 кримінальне провадження у справі закривалось за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення ( а.с.247 т.2) і лише 21.07.2016 постанова про закриття провадження була скасована прокурором ( а.с.1 т. 3). Тобто досудове розслідування більше року взагалі не здійснювалось. Крім того, згідно матеріалів справи, остання слідча дія у провадженні вчинена 19.10.2018 (а.с.240 т.4), після чого жодних активних дій по встановленню обставин справи взагалі не вчинялось аж до звернення прокурором до суду з клопотанням про закриття провадження в квітні 2021 року. Відтак, враховуючи таку тривалу пасивність досудового розслідування та дізнання, висновок про дотримання вимог всебічності, повноти і неупередженості при дослідженні обставини кримінального провадження не може вважатися обгрунтованим.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі "Євген Петренко проти України" (заява N 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 "…для того, щоб розслідування могло вважатися "ефективним", воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості". Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини "Юрій Іларіонович Щокін проти України" від 03.10.2013 року, заява N 4299/03 "…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах "Начова та інші проти Болгарії" (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та "Рамсахай та інші проти Нідерландів" (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 293 КК України, а тому висновок про закриття провадження саме на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України є необгрунтованим.

За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття провадження буде суперечити зазначеним завданням та засадам кримінального провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 750/153/20.

Суд вважає, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства" як можливості остаточно закінчити досудове розслідування кримінального провадження №0000135 від 07.05.2015 шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Враховуючи, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки доказів, які стосуються цього провадження в сукупності, суд вважає, що у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності слід відмовити.

Керуючись ст. 1, 12, 49 КК України, ст.ст. 2, 7,9, 25, 38, п. 3 - 1 ч. 1, ч. 4 ст. 284, 369, 372, 392 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000135 від 07.05.2015, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 293 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Матеріали кримінального провадження №0000135 від 07.05.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 293 КК України, - повернути до Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_16