Справа № 204/2048/21
Провадження № 1-кс/204/480/21
УХВАЛА
іменем України

18 березня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області підполковника юстиції ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області підполковник юстиції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із повноважним прокурором, про накладення арешту на майно, яке було вилучено 16 березня 2021 ркоу за результатами обшуку, а саме: «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузов, рамки) НОМЕР_2 , шляхом заборони подальшого відчуження, користування та розпорядження.
Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює сприяння розвідувально-підривній діяльності проти України в інтересах терористичної організації «ДНР», шляхом виконання від останньої завдань розвідувального характеру на території Дніпропетровської області. Так, ОСОБА_4 є прихильником проросійського напряму розвитку України, здійснює розвідувально-підривну діяльність проти України в інтересах підконтрольного російським спецслужбам «МДБ ДНР» та виконує завдання розвідувального характеру в інтересах спецслужб противника на території Дніпропетровської області. Останній передав співробітнику «МДБ ДНР» з позивним « ОСОБА_6 », який є колишнім співробітником ГВБКОЗ УСБУ в Донецькій області підполковнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зрадник, який перейшов на бік ворога та перебуває у розшуку за cт. 408 КК України) інформацію стосовно особи з числа вимушених переселенців з тимчасово окупованої території Донецької області, яка нібито сприяла ЗСУ під час військових дій на Сході України. Так, у вересні 2019 року ОСОБА_4 в електронному вигляді з використанням месенджеру «Telegram», з власного мобільного терміналу з номером НОМЕР_3 , через свої зв`язки, передав для ОСОБА_7 з позивним « ОСОБА_6 » інформацію про волонтерську діяльність та причетність до кадрового складу добровольчого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » громадянина України - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Торез, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає в смт. Підгороднє, Дніпропетровської області, переселенця з м.Донецька, який періодично виїздить на окуповану територію Донецької області. Поряд з цим, встановлено, що ОСОБА_4 добре знайомий з ОСОБА_8 , певний час вони працювали в одній компанії. Мотивом для передачі до «МДБ ДНР» інформації стосовно ОСОБА_8 стала особиста неприязнь та бажання помсти у зв`язку із втратою ОСОБА_4 роботи. В питаннях конфлікту на Сході України ОСОБА_8 має чітко виражену проукраїнську позицію, він у якості волонтера на протязі тривалого часу допомагав ЗСУ матеріально. ОСОБА_4 переслідував мету затримання «МДБ ДНР» ОСОБА_8 під час виїзду на окуповані території з метою відвідування своїх батьків. Встановлено, що ОСОБА_4 тривалий проміжок часу проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим, на даний період часу, ОСОБА_4 постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , та пересувається на транспортному засобі «TOYOTA PRADO», державний номерний знак НОМЕР_1 . 16 березня 2021 року в ході обшуку транспортного засобу «TOYOTA PRADO», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузов, рамки) НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_4 , зазначений транспортний засіб було вилучено. Крім цього, на даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на зазначене в клопотанні майно призведе до зникнення, втрати, перетворення, відчуження останнього, зокрема внаслідок повернення вищевказаного майна, будуть втрачені сліди злочину та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки автомобіль знаходить в неробочому стані та його частина належить його колишній дружині в порядку поділу майна.

Захисник ОСОБА_9 до судового засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи без його участі, у задоволенні клопотання просив відмовити.

Вивчивши надані матеріали клопотання, заслухавши прокурора ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до наступного.

Суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Наведені в клопотанні обставини доводять наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 258-3 КК України передбачає конфіскацію майна як вид покарання.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України конфіскація майна як вид покарання.

Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним із завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є володільцем зазначеного майна.

Арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника зазначеного майна, яким є підозрюваний.

Суд вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Зокрема, арешт зазначеного майна є необхідним та достатнім для можливості конфіскації майна як виду покарання за наслідками розгляду даного кримінального провадження.

Доводи підозрюваного з приводу того, що йому належить лише частина автомобіля «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , судом до уваги не приймаються, оскільки належних та допустимих доказів належності даного автомобіля на час розгляду клопотання, окрім підозрюваному, ще й іншій особі суду не надано.

На підставі викладеного, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-173, 309 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області підполковника юстиції ОСОБА_5 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було вилучено 16 березня 2021 року за результатами обшуку, а саме на «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузов, рамки) НОМЕР_2 , з позбавленням права відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.
Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, копію ухвали надіслати не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Слідчий суддя: