ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3539/20 Номер провадження 11-сс/814/29/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючогосудді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
слідчого ОСОБА_7
власника майна ОСОБА_8
представника
власника майна адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , поданою в інтересах власника майна ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 17 серпня 2020 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу РКП слідчого управління ГУ ДФС у Полтавській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_7 про арешт майна.

Накладено арешт на документи та банківські картки, вилучені у ході обшуку квартири, у якій фактично проживає ОСОБА_8 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_2 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_10 2020»;

- картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_3 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_11 »;

- картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_4 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_12 »;

- картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_5 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_13 »;

- картку «універсальна» № НОМЕР_6 на коробці від якої зазначено « ОСОБА_14 »;

- картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_7 » на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- золоту картку для виплат № НОМЕР_8 ;

- картку № НОМЕР_9 Pron Volodymyr;

- золота картку «універсальна» № НОМЕР_10 ;

- картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_11 ;

- підшивку документів податкової звітності ФОП ОСОБА_16 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_12 ) на 255 арк.;

- підшивку документів ФОП ОСОБА_17 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_13 ) на 64 арк.;

- книгу обліку доходів та витрат №3 підприємця ОСОБА_16 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_14 ) на 25 арк.

з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Прийняття такого судового рішення слідчий суддя мотивував наявністю достатніх та обґрунтованих підстав вважати, що вилучені документи, є речовими доказами, які в подальшому будуть використані для встановлення обставин кримінального правопорушення, тому, на думку слідчого судді, є всі підстави для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_2 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_10 2020»; картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_3 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_11 »; картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_4 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_12 »; картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_5 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_13 »; картку «універсальна» № НОМЕР_6 на коробці від якої зазначено « ОСОБА_14 »; картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_7 » на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_1 »; золоту картку для виплат № НОМЕР_8 ; картку № НОМЕР_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; золоту картку «універсальна» № НОМЕР_10 ; картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_11 ; підшивку документів податкової звітності ФОП ОСОБА_16 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_12 ) на 255 арк.; підшивку документів ФОП ОСОБА_17 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_13 ) на 64 арк.; книгу обліку доходів та витрат №3 підприємця ОСОБА_16 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_14 ) на 25 арк. Незастосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

Крім того, слідчим суддею зазначено, що накладення арешту на зазначене вище майно жодним чином не позначиться на інтересах будь-яких осіб, в тому числі і володільця майна ОСОБА_8 .

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_9 , в інтересах власника майна ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 17.08.2020 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000024 від 03.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.212 КК України.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчим суддею не враховано те, що: власнику майна ОСОБА_8 не було повідомлено про час та місце розгляду справи, що є безумовним порушенням права на захист; слідчим в клопотанні та в судовому засіданні не доведено наявність підстав для накладення арешту на документи та банківські картки, при цьому, жодних доказів з приводу можливого ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах не надано, жодній особі не пред`явлено підозру, порушено право на захист, а як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини лише існування кримінального провадження не може бути підставою для накладення арешту на майно.

Водночас апелянт в доданому до апеляційної скарги клопотанні просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 17 серпня 2020 року, посилаючись на те, що оскаржувану ухвалу ним отримано 26 листопада 2020 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення власника майна ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, слідчого та прокурора, які, посилаючись на законність судового рішення слідчого судді, просили залишити апеляційну скаргу представника власника майна без задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення, якщо інше не передбачене цим Кодексом.
З матеріалів провадження вбачається, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена 17 серпня 2020 року без участі ОСОБА_8 та його представника, що підтверджується журналом судового засідання Київського районного суду м. Полтава від 17 серпня 2020 року. У матеріалах справи наявний супровідний лист про направлення копії ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 17 серпня 2020 року власнику майна, проте доказів отримання останнім копії оскаржуваної ухвали слідчого судді матеріали провадження не містять. За таких обставин, суд апеляційної інстанції виходить з даних, зазначених апелянтом, щодо дати отримання копії ухвали Київського районного суду м. Полтава від 17 серпня 2020 року 26 листопада 2020 року.
Зважаючи на те, що копію оскаржуваної ухвали адвокатом ОСОБА_9 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , було отримано лише 26 листопада 2020 року, вказані обставини в цій справі необхідно вважати як об`єктивні перешкоди для подання апеляційної скарги через необізнаність зацікавленої особи з прийнятим слідчим суддею рішенням та його мотивами.
Апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_8 , подав 30 листопада 2020 року, що підтверджується вхідним штампом Полтавського апеляційного суду, тобто в межах п`ятиденного строку з дня отримання копії судового рішення.
Зважаючи на викладене вище та враховуючи, що апелянт у поданій апеляційній скарзі ставить питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, оскаржуване судове рішення стосується інтересів ОСОБА_8 , колегія суддів дійшла висновку, що апелянтом не пропущено п`ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 17 серпня 2020 року.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідальність за ч.1 ст.212 КК України настає за умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах.

Відповідно до примітки ст.212 КК України під значним розміром коштів слід розуміти суми податків, зборів і інших обов`язкових платежів, які в три тисячі і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, під великим розміром коштів слід розуміти суми податків, зборів і інших обов`язкових платежів, які в п`ять тисяч і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, під особливо великим розміром коштів слід розуміти суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів, які в сім тисяч і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що Першим відділом РКП СУ ГУ ДФС у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000024 від 03 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України.
Органами досудового розслідування встановлено, що протягом 2017-2019 років ОСОБА_8 під час здійснення фінансово-господарської діяльності, шляхом приховування об`єкту оподаткування ухилився від сплати податків на суму понад 3000 тис. гривень, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах. ОСОБА_8 у період 2017-2019 років, будучи зареєстрованим як фізична особа підприємець, являючись платником єдиного податку ІІ групи, здійснював діяльність, пов`язану із реалізацією алкогольних, слабоалкогольних напоїв та продуктів харчування через мережу магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташовані у м. Полтава, при цьому не відображав указані господарські операції по бухгалтерському та податковому обліках.

За повідомленням про виявлення кримінального правопорушення, складеного начальником управління ОРД ГУ ДФС у Полтавській області встановлено, до мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у м. Полтава входить 25 торгівельних об`єктів, у яких здійснюється реалізація алкогольних, слабоалкогольних напоїв та продуктів харчування без державної реєстрації, ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пивом) та ліцензій на зберігання, за готівку та без використання реєстраторів розрахункових операцій, які б відповідали вимогам діючого законодавства. До організації протиправної діяльності мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_3 » причетний ФОП ОСОБА_8 , який здійснює фактичну підприємницьку діяльність без державної реєстрації (а.м.п. 7).

Відповідно до інформації щодо дослідження обставин, викладених у заяві громадянки ОСОБА_18 за період із 01 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року, наданої начальником відділу ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_19 у податкових деклараціях платника єдиного податку ФОП ОСОБА_8 задекларовано загальну суму доходу за 2017 рік у сумі 999 700 гривень, за 2018 рік 964 343,76 гривень, за 2019 рік 917 100 гривень (а.м.п. 23). Сума ймовірного перевищення дозволеного обсягу доходу за 2017-2019 роки ймовірно може становити 365500000 гривень, при цьому слід враховувати, що занижено суму отриманого доходу за податковий (звітний) період, визначеного розрахунково, та як наслідок суму єдиного податку, яка сплачується до Державного бюджету становитиме 54825000 гривень, але дана сума не може бути остаточною та потребує додаткового дослідження (а.м.п. 25).

07 серпня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 6 серпня 2020 року старшим слідчим з ОВС першого відділу РКП СУ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_7 проведено обшук квартири, яка на праві власності належить ОСОБА_8 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено, зокрема: картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_2 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_10 2020»; картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_3 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_11 »; картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_4 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_12 »; картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_5 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_13 »; картку «універсальна» № НОМЕР_6 на коробці від якої зазначено « ОСОБА_14 »; картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_7 » на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_1 »; золоту картку для виплат № НОМЕР_8 ; картку № НОМЕР_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; золоту картку «універсальна» № НОМЕР_10 ; картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_11 ; підшивку документів податкової звітності ФОП ОСОБА_16 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_12 ) на 255 арк.; підшивку документів ФОП ОСОБА_17 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_13 ) на 64 арк.; книгу обліку доходів та витрат №3 підприємця ОСОБА_16 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_14 ) на 25 арк.; ескізи вивісок на фасадах магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; документи фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_8 ; книгу обліку доходів ФОП ОСОБА_8 , документи податкової звітності ФОП ОСОБА_16 , ФОП ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , рішення про реєстрацію знака від 01 грудня 2017 року та документи до нього на 3 арк. (а.м.п. 26-30).

Водночас, згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів, 13 червня 2016 року ОСОБА_8 було подано заявку про реєстрацію знака для товарів і послуг в Україні «Пиво Плюс», за результатами розгляду якої складено висновок від 01 грудня 2017 року, який набув статусу рішення про реєстрацію знака.

07 серпня 2020 року старшим слідчим з ОВС першого відділу РКП СУ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_7 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000024 від 3 серпня 2020 року, зокрема зазначені вище речі, які були вилучені в ході обшуку, проведеного 7 серпня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.м.п. 31-32).

07 серпня та 11 серпня 2020 року старшим слідчим з ОВС першого відділу РКП ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_7 проведено обшуки приміщення магазину № НОМЕР_15 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та торгівельного павільйону магазину №1 мережі «Пиво Плюс», в ході яких виявлено та вилучено, зокрема: термінали, книгу відгуків і пропозицій « ІНФОРМАЦІЯ_3 », зошити із записами, чеки, накладні, документи фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_8 , та інші речі (а.м.п. 45-68).

Згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , даний свідок органу досудового розслідування повідомив, що з осені 2018 року по травень 2020 року він працював продавцем-консультантом «Пиво Плюс». У 2020 році він у присутності ОСОБА_8 зареєструвався як ФОП, після чого на його ім`я було відкрито рахунки та отримано банківську картку, яку ОСОБА_8 забрав собі, у подальшому ОСОБА_10 надав ОСОБА_8 логін та пароль до мобільного додатку «Приват 24». Після даної реєстрації будь-якого відношення до фінансово-господарської діяльності та грошових коштів, що надходили на його рахунки він не мав, ніякої діяльності як ФОП він не здійснював.

Свідок ОСОБА_20 продавець консультант « ОСОБА_21 » також підтвердив факт реєстрації його як ФОП та відкриття рахунку у банківській установі. Водночас свідок зазначив, що після відкриття рахунку та отримання банківської картки, її одразу забрав ОСОБА_8 , будь якого відношення до фінансового-господарської діяльності та грошових коштів, що акумулювались на його рахунках ( ОСОБА_20 ) він, ОСОБА_20 , не мав, фактично ніякої діяльності як ФОП не здійснював, що підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_20 .

Згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , останній підтвердив, що ним надавались послуги із підготовки документів для проведення державної реєстрації осіб як ФОП, ведення бухгалтерського обліку та подачі податкової звітності ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 та іншим особам як ФОП.

У свою чергу, даними протоколу огляду інформації про рух коштів по рахунках ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , відкритих у АТ КБ «Приватбанк» від 02 огляду 2021 року встановлено, що протягом 2017-2020 років на рахунки ОСОБА_8 здійснювалося перерахування грошових коштів у значних сумах, зокрема, з рахунків ОСОБА_15 (404 800 гривень), ОСОБА_10 (657 000 гривень, 1 449 124, 84 гривень), ОСОБА_23 (557 780, 81 гривень), ОСОБА_16 (600 000 гривень, 1 075 000 гривень), ОСОБА_24 (1 192 498,61 гривень) та інших осіб.

11 серпня 2020 року старший слідчий з ОВС першого відділу РКП СУ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Київського районного суду м. Полтава з клопотанням про накладення арешту на документи та банківські картки, вилучені в ході обшуку квартири, в якій фактично проживає ОСОБА_8 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_2 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_10 2020»; картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_3 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_11 »; картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_4 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_12 »; картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_5 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_13 »; картку «універсальна» № НОМЕР_6 на коробці від якої зазначено « ОСОБА_14 »; картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_7 » на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_1 »; золоту картку для виплат № НОМЕР_8 ; картку № НОМЕР_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; золоту картку «універсальна» № НОМЕР_10 ; картку «ключ до рахунку» № НОМЕР_11 ; підшивку документів податкової звітності ФОП ОСОБА_16 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_12 ) на 255 арк.; підшивку документів ФОП ОСОБА_17 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_13 ) на 64 арк.; книгу обліку доходів та витрат №3 підприємця ОСОБА_16 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_14 ) на 25 арк. з метою збереження даних речових доказів.

17 серпня 2020 року слідчим суддею Київського районного суду м. Полтава клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на зазначене вище майно з позбавлення права відчуження, розпорядження та користування.

З таким висновком погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Положеннями статті 3 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, при цьому, окреслено межі такого захисту діяти в порядку, передбаченому КПК України.
Частиною першою, пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України встановлено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження, в тому числі арешт майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві».
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею при накладенні арешту на майно з метою необхідності збереження речових доказів, зазначено, що вони будуть використані для встановлення обставин кримінального правопорушення. Водночас слідчим у судовому засіданні апеляційної інстанції підтверджено, що наразі уповноваженим органом проводиться аналітичне дослідження господарської діяльності ОСОБА_8 та інших осіб, пов`язаних із діяльністю магазинів ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Так, задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши дане клопотання, дослідивши матеріали додані до нього та заслухавши пояснення слідчого, перевірив дотримання слідчим вимог ст. 171 КПК України та встановив, що клопотання містить відповідне обґрунтування підстав та мети накладення арешту.
Колегія суддів погоджується з таким висновком й вважає, що - картка «ключ до рахунку» № НОМЕР_2 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_10 2020»; картка «ключ до рахунку» № НОМЕР_3 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_11 »; картка «ключ до рахунку» № НОМЕР_4 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_12 »; картка «ключ до рахунку» № НОМЕР_5 на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_13 »; картка «універсальна» № НОМЕР_6 на коробці від якої зазначено « ОСОБА_14 »; картка «ключ до рахунку» № НОМЕР_7 » на коробці від якої зазначено «ФОП ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_1 »; золота картка для виплат № НОМЕР_8 ; картка № НОМЕР_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; золота картка «універсальна» № НОМЕР_10 ; картка «ключ до рахунку» № НОМЕР_11 ; підшивка документів податкової звітності ФОП ОСОБА_16 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_12 ) на 255 арк.; підшивка документів ФОП ОСОБА_17 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_13 ) на 64 арк.; книга обліку доходів та витрат №3 підприємця ОСОБА_16 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_14 ) на 25 арк., відповідають критеріям ст.98 КПК України, так як містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та правильно на даній стадії кримінального провадження визнані речовими доказами. Тобто, слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на вказане вище майно, у зв`язку з чим доводи апелянта про відсутність підстав для накладення арешту на майно є неспроможними.
Водночас слід зазначити, що арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, і відповідно до частини третьої вказаної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 того ж Кодексу, що спростовує доводи апелянта у цій частині.
Окрім цього, щодо стверджуваних порушень законних прав внаслідок неповідомлення про розгляд клопотання слідчого, то можливість реалізації даних процесуальних прав власнику майна та його представнику було надано в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, якими останні й скористалися.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Крім того, колегія суддів зауважує, що з огляду на вид матеріальних об`єктів, на які накладено арешт, зберігання даних речових доказів не в органу досудового розслідування, не зможе в повній мірі гарантувати збереження їх доказових властивостей та достовірність даних, що містять дані докази.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.
У свою чергу, колегія суддів констатує те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим апеляційна скарга є необгрунтованою.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , подану в інтересах власника майна ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 17 серпня 2020 року без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4