Справа № 521/9377/21
Номер провадження:1-кс/521/3131/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , законного представника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одесі клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000481 від 24.06.2021 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .
З клопотання вбачається, що 23.06.2021 о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 діючи разом та за попередньою змовою з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна на транспортному засобі Volksvagen Sharan реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 прибули на АЗС «ОККО» по вул. Тираспольське шосе, 22д/вул. Об`їзна дорога,20 в м. Одесі, де розподілили між собою ролі, а саме: ОСОБА_6 залишилась в транспортному засобі за кермом та мала повідомити інших у разі небезпеки, а ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 мали перелізти через огорожу території АЗС «ОККО», де проникнути до господарської будівлі, яка орендується ТОВ «ЕКО Мийка» () та таємно викрасти насос високої напруги Karcher в корпусі чорно-сірого кольору
Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, в цей же день та час, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 прибули на зазначеному транспортному засобі на АЗС «ОККО» по вул. Тираспольське шосе, 22д/вул. Об`їзна дорога,20 в м.Одесі, де згідно розподілених ролей, ОСОБА_6 залишилась в автомобілі та спостерігала за обстановко, а ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 перелізли через паркан території АЗС «ОККО» в місце найближчого розташування господарської будівлі, яка орендується ТОВ «ЕКО Мийка», де шляхом віджиму рами метало пластикового вікна вказаної будівлі проникли до зазначеного приміщення, звідки таємно викрали насос високої напруги Karcher в корпусі чорно-сірого кольору, вартістю 54 000 гривень, який разом перетягнули через огорожу території АЗС «ОККО», після чого погрузили викрадене майно, а саме: насос високої напруги Karcher в корпусі чорно-сірого кольору до багажного відділення автомобілю марки Volksvagen Sharan реєстраційний номер НОМЕР_1 , з місця вчиненя злочину зникли.
Враховуючи вищевикладене, слідчий у своєму клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обґрунтованими.
Захисник заперечувала проти застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, просила обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.
Законний представник підозрюваного підтримала думку захисника
Підозрюваний підтримав думку захисника.
Вивчивши клопотання з доданими матеріалами, а також вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
24 червня 2021 СВ відділенням поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481 та розпочато досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до тяжкого злочину.
25.06.2021 року громадянину ОСОБА_4 , в присутності законного представника та захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколи допиту потерпілого, протоколи впізнання особи за фотознімками, протокол обшуку, протоколом огляду місця події, протоколи допиту свідків, та іншими доказами в своїй сукупності.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в клопотанні, на даному етапі досудового розслідування даного кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» - «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Обставиною, яка враховується слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли підозрюваний намагається вчинити дії, передбачені вимогами ч. 1 ст.177 КПК України.
Слідчий суддя зауважує, що ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинно бути обрано такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.
Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які випливають з наступних підстав.
Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, з урахуванням конкретних обставини вчиненого злочину та його наслідків, а також правової позиції Верховного суду у зазначеній категорії справ, останній може зникнути та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, підозрюваний, перебуваючи на свободі може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися на першу вимогу слідчого без поважних причин, тим самим затягувати строки досудового розслідування або вчиняти інші дії, які можуть суперечити завданням кримінального провадження, а саме забезпечення швидкого, повного та не упередженого розслідування, що свідчить про існування ризиків передбачених п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, в частині наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, суд приходить до переконання про необґрунтованість вказаного ризику, оскільки стороною обвинувачення жодним чином не обґрунтовується, на підставі та в зв`язку з якими обставинами, сторона обвинувачення прийшла до вказаних переконань, адже ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Виходячи із порівняльного аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено лише обставини встановлені в п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
При врахуванні тяжкості злочину потрібно враховувати раціональний зміст та ступінь суспільної небезпечності цієї особи, який дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний (обвинувачений) може ухилитися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це суперечило 6 презумпції невинуватості.
У цьому ключі послідовною та логічною є позиція ЄСПЛ, яка зводиться до наступного: наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі тяжкість покарання не може бути виправданням утриманню під вартою.
Отже, застосування суворого запобіжного заходу повинно оцінюватись не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявність такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, аби попереднє ув`язнення не виявилось невиправданим.
Підстави, які наведені в клопотанні слідчого, якими обґрунтовується необхідність обрання міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , носять імовірний характер, та не всі ризики були обгрунтованні в судовому засіданні.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
Отже, вищезазначені обставини в сукупності узгоджуються з європейськими стандартами та свідчать про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, який, на думку слідчого судді, забезпечить належну подальшу процесуальну поведінку підозрюваного.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я, наявність постійного місця проживання в Одеській області, відсутність судимостей.

Викладені в клопотанні слідчого обставини не дають підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, проте, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 23 години 00 хвилин по 06 годин 00 хвилини наступного дня з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що відповідатиме меті та завданням кримінального провадження, та в повній мірі узгоджуватиметься з нормами національного законодавства.
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000481 від 24.06.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органів слідства, прокуратури та суду на визначений час;
- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим по цьому ж кримінальному провадженню;
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 2 (два) місяці і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 25.06.2021 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 25.08.2021 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників відділу поліцейської діяльності №1 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом встановленого законом строку з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1