Справа № 587/1465/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження за №0000338 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабаново, Л-Кузьнецького району Кемеровської області Російської Федерації, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 07 червня 2020 року близько 18:00 години ОСОБА_6 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , зайшов до приміщення літньої кухні, де безпричинно напав на ОСОБА_5 , який на той час спав на ліжку, та почав його душити, здавлюючи обома руками шию останнього. Прокинувшись від вказаних протиправних дій, ОСОБА_5 з метою припинення протиправних дій, відштовхнув від себе ОСОБА_6 , внаслідок чого впав з ліжка на підлогу, де стояла банка з молоком, яка від падіння розбилася. Після цього ОСОБА_5 , відштовхнувши від себе ОСОБА_6 , підвівся та почав прибирати уламки скла з підлоги, у цей час відчув, що ОСОБА_6 знову намагається схопити його за шию обома руками.

ОСОБА_5 , сприймаючи в даній обстановці дії ОСОБА_6 як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, захищаючись від суспільно небезпечного діяння з боку ОСОБА_6 , невірно оцінивши небезпечність посягання та обстановку захисту, маючи реальну можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, з метою самозахисту схопив з груби ніж та, утримуючи його в правій руці, наніс ОСОБА_6 вказаним ножем один удар в ділянку черевної порожнини, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді рани передньої черевної стінки, що проникає у черевну порожнину, з пораненням великого сальника, які явно не відповідали небезпеці посягання та обстановці, що склалась.
Відповідно до висновку експерта № 554 від 09.07.2020 тілесне ушкодження, спричинене ОСОБА_6 , було небезпечним для життя і за цією ознакою відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Вказані дії в подальшому ОСОБА_5 припинив самостійно та почав надавати потерпілому ОСОБА_6 першу медичну допомогу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі і пояснив, що дійсно 07 червня 2020 року ввечері він, потерпілий, ОСОБА_7 та інші в домоволодінні АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , якому вони допомагають по господарству, вживали спиртні напої з приводу релігійного свята - Вербної неділі. Через деякий час він пішов до літньої кухні домоволодіння, де ліг спати. Він прокинувся від того, що відчув що йому не хватає повітря і побачив, що його душить ОСОБА_6 , принаймні, йому так здалося. Він намагався відштовхнути останнього від себе, втратив рівновагу і впав на підлогу, де знаходилась банка з молоком, яка розбилася при паданні. Коли він відштовхнув від себе ОСОБА_6 , то почав збирати уламки скла з підлоги, але ОСОБА_6 накинувся на нього зі спини та знов намагався душити. Він злякався за своє життя, бо думав, що ОСОБА_6 його може задушити, тому з метою самозахисту схопив з груби ніж і правою рукою один раз вдарив ОСОБА_6 ножем в живіт. Після цього він припинив свої дії та почав надавати останньому медичну допомогу. Не заперечував, що в даному випадку запобігти протиправним діям ОСОБА_6 можна було б іншим способом, однак він, як і ОСОБА_6 , перебував у стані дуже сильного алкогольного сп`яніння і, можливо, помилково сприймав обстановку. Визнав свою вину в тому, що захищаючись від неправомірних дій потерпілого, він перевищив межі необхідної оборони.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та інші допомагають по господарству Шутьку Олегу, власнику домоволодіння АДРЕСА_2 . 07 червня 2020 року ввечері він, ОСОБА_5 ОСОБА_7 та інші у належному ОСОБА_8 домоволодінні вживали спиртні напої з приводу релігійного свята - Вербної неділі. Він та ОСОБА_5 перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння. Коли сп`янілий ОСОБА_5 спав в літній кухні, він зайшов до приміщення і став його будити, взявши за шию, на що ОСОБА_5 відповів нецензурною лайкою. Коли ОСОБА_5 відштовхнув його, вони впали на підлогу та розбили банку з молоком. ОСОБА_5 став збирати уламки скла та витирати з підлоги молоко, в цей момент він потягнув ОСОБА_5 за сорочку, а той, схопивши з припічку ніж, вдарив його ножем у живіт, заподіявши тілесні ушкодження, зазначені в описовій частині вироку, з приводу чого він 10 днів знаходився у лікарні.

Відповідно до висновку експерта № 554 під час знаходження ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні СОКЛ з 7 по 15 червня 2020р. виявлені наступні тілесні ушкодження: рана передньої черевної стінки, що проникає в черевну порожнину з пораненням великого сальника. Вказане тілесне ушкодження було небезпечним для життя і за цією ознакою відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі, підтверджується сукупністю безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, які суд вважає достовірними, належними та допустимими, оскільки вони зібрані у відповідності з положеннями ст. ст. 85, 86 КПК України, тобто в порядку і у спосіб, встановлений кримінально-процесуальним законодавством України і не оспорюються обвинуваченим.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний безпосередньо досліджений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 124 КК України, оскільки він умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 при перевищені меж необхідної оборони.

При визначенні виду та міри покарання суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначені покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується, пом`якшуючі відповідальність обставини раніше не судимий, свою вину визнав в повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства так і в судовому засіданні сприяв розкриттю злочину та встановленню істини по справі, повністю відшкодовував завдану моральну шкоду потерпілому в добровільному порядку, що підтвердив в судовому засіданні і сам потерпілий, який не має претензій матеріального характеру до обвинуваченого.

Як пом`якшуючу відповідальність обвинуваченого обставину суд враховує і неправомірну поведінку самого потерпілого ОСОБА_6 .

Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.

З врахуванням зазначених пом`якшуючих відповідальність обставин, а також приймаючи до уваги думку потерпілого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом призначити покарання у вигляді арешту.

Заявлений по справі цивільний позов прокурора про стягнення з обвинуваченого в доход держави 6 808, 08 гривень шкоди, пов`язаної з знаходженням потерпілого на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, підлягає повному задоволенню, оскільки вина обвинуваченого у завданні шкоди на зазначену суму встановлена в судовому засіданні, підтверджується довідкою КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» №44 від 23 червня 2020 року і не оспорюється самим обвинуваченим.

Ухвали про арешт майна слідчих суддів Ковпаківського районного суду м. Суми необхідно скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_5 визнати винним за ст. 124 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави 6 808, 08 гривень ( Отримувач платежу: ГУК Сум. обл/Сумська обл/24060300 Код отримувача: 37970404 Банк отримувача: Казначейство України ел.адм.подат) Рахунок отримувача:UA0018001 Найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження).

Ухвали про арешт майна слідчих суддів Ковпаківського районного суду м. Суми скасувати.

Речові докази : ганчірку сірого кольору з спеціфічним запахом, ніж з дерев`яною колодкою, яка замотана ізолентою чорного кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів ВП № 4 ( м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, - знищити;

футболку, яка зберігається в камері схову речових доказів ВП № 4 ( м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, - повернути ОСОБА_6 ;

футболку, сорочку та штани, які зберігаються в камері схову речових доказів ВП № 4 ( м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, - повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1