ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2315/21 Справа № 215/3997/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 липня 2021 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 липня 2021 року, було задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, щодо ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 07 вересня 2021 року включно.
Мотивуючи ухвалене рішення суд посилався на те, що обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінились та є актуальним на цей час.
Зазначив, що ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу, обвинувачується у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності та проти життя людини, які викликають значний публічний інтерес, за які передбачено покарання до 10 років позбавлення волі. На думку суду з метою уникнення від можливого суворого покарання обвинувачений може ухилитись від явки до суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора, застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 22.00 години до 07.00 години наступного дня.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що прокурором не було надано суду вмотивованих доводів та доказів наявності ризиків.
Вважає, що підозра пред`явлена ОСОБА_7 є необґрунтованою.
Судом не враховано дані про особу ОСОБА_7 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має цивільну дружину, батьків, має численні позитивні характеристики з місця навчання та роботи, а також з місця проживання, є учасником бойових дій.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 та просили її задовольнити з підстав викладених в ній.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Згідно ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Таким чином, з урахуванням того, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, та не заявляв клопотання про розгляд апеляційної скарги за його участю, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга, може бути розглянута у його відсутності.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження №215/3997/21, 09 липня 2021 року в судовому засіданні Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 121 КК України:
- за ч. 2 ст. 121 КК України, що виразилось у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого;
- за ч. 3 ст. 365 КК України, що виразилось в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що супроводжувалися насильством, а також болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, за відсутності ознак катування, які спричинили тяжкі наслідки.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби вирішувалось на стадії судового розгляду.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 .
Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції, ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
В той же час, ст. 392 КПК України чітко визначено коло судових рішень, які можуть бути оскарженні в суді апеляційної інстанції.
У своєму рішенні від 13.06.2019 року по справі №3-208/2018(2402/18) №4-р/2019, Конституційний суд України дійшов висновку, що положення ч. 2 ст. 392 КПК України в частині неможливості окремого апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою не гарантують особі ефективної реалізації її конституційного права на судовий захист, не відповідають критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), не забезпечують справедливого балансу інтересів особи та суспільства, й визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 КПК України, щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Зміст зазначеної норми закону дає підстави для висновку про те, саме ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Також Конституційний Суд України зазначив, що положення статей 3, 21, 29 Конституції України у системному зв`язку з частиною першою її статті 55 зобов`язують орган законодавчої влади при здійсненні регулювання обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність у кримінальному судочинстві гарантувати такій особі право на судовий захист, у тому числі можливість оскарження в апеляційному порядку будь-яких форм та способів обмеження її конституційного права на свободу та особисту недоторканність, з обов`язковим збереженням справедливого балансу між інтересами особи та суспільства, дотриманням вимог процесуальної дієвості, ефективності, швидкості процесу тощо.
Виходячи зі змісту ст.ст. 177, 178, 194, 196, 199 КПК терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні за своїм правовим значенням.
Обговорюючи питання про наявність процесуальних підстав для розгляду апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду про продовження застосованого до особи запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зазначена прямо і безпосередньо у визначеному КПК України переліку ухвал суду, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок суду про їх існування є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, а відтак продовжують існують ризики, що ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу, обвинувачується у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень у сфері службового діяльності та проти життя людини, які викликають значний публічний інтерес, за які передбачено покарання до 10 років позбавлення волі.
У сукупності з обставинами кримінального провадження та ризиками, наведеними у клопотанні прокурора, для вирішення справи відповідно до вимог закону, суд врахував дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків, тобто обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник.
Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, апеляційним переглядом не встановлено.
Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку домашнього арешту, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 липня 2021 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4