Справа № 478/1528/20 Провадження № 1-кп/478/23/2021
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
04 серпня 2021 року. Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.15, ч.2 ст.307 КК України,
Згідно з пред`явленим обвинуваченням, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду завідувача медичної частини ДУ «Казанківська ВК № 93», будучи посадовою особою Державної кримінально-виконавчої служби України в Миколаївській області, вступив в позаслужбові стосунки із засудженим ОСОБА_6 , який запропонував ОСОБА_4 отримати заборонені предмети від невстановлених осіб за територією установи виконання покарань та пронести йому до охоронюваної території ДУ «Казанківська ВК № 93», на що ОСОБА_4 дав свою згоду.
З цією метою, ОСОБА_4 попередньо домовившись по телефону із засудженим ОСОБА_6 , 11 червня 2020 року о 12 год. 15 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою їх подальшого збуту засудженому, вийшов за режимну охоронювану територію ДУ «Казанківська ВК № 93» та направився до продуктового складу ДУ «Казанківська ВК № 93», розташованого за межами режимної території установи виконання покарань.
Підійшовши до зазначеного продуктового складу, що розташований на прилеглій території установи виконання покарань, ОСОБА_4 отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи (придбав), особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, вагою 170,989 г, та наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, вагою 0,0737г, та наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, вагою 2,8699 г, та зберігав їх при собі, з метою подальшої передачі (збуту) засудженому ОСОБА_6 у місця позбавлення волі.
Крім того, приблизно о 12 год. 30 хв. 11 червня 2020 року, ОСОБА_4 , зберігаючи при собі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, вагою 170,989 г, та наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, вагою 0,0737г, та наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, вагою 2,8699 г, будучи обізнаним з Правилами внутрішнього розпорядку та впевненим у безперешкодному проході до режимної охоронюваної території установи виконання покарань, маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, з метою його подальшої передачі (збуту) засудженому ОСОБА_6 в місця позбавлення волі, направився до режимної території ДУ «Казанківська ВК № 93», яка розташована за адресою: Миколаївська область, Баштанський (Казанківський) район, смт. Новоданилівка, вул. Індустріальна, 4 до контрольно пропускного пункту № 1 установи.
В цей час, ОСОБА_4 був зупинений першим заступником начальника ДУ «Казанківська ВК № 93» та на його вимогу показав вміст пакету, в якому зберігав наркотичні засоби.
Таким чином, дії ОСОБА_4 були припинені працівниками ДУ «Казанківська ВК № 93», у зв`язку з чим, ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.
Як вбачається з обвинувального акту, за обставин, наведених вище, ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 307 КК України у незаконному придбанні і зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту в місця позбавлення волі; та, за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України у незакінченому замаху на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів в місця позбавлення волі.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину не визнав повністю, пояснив суду, що 11 липня 2020 року близько 12 год. 15 хв., тобто в обідню перерву, він вийшов з території виправної колонії та прямував додому на обід. Проходячи біля продуктового складу він почув як його хтось кличе, обернувся та побачив автомобіль сірого кольору з якої його кликав водій машини. Він підійшов до автомобіля з якого невідома особа запропонувала йому передати посилку з ліками засудженому в колонію. Він відмовився передавати посилку та роз`яснив порядок передачі ліків до виправної колонії. Після цього він направився додому, але тут же почув як його кличе перший заступник начальника виправної колонії ОСОБА_7 . Він зупинився, до нього підійшов ОСОБА_7 та запитав з ким він спілкувався біля автомобіля. В руках ОСОБА_7 тримав пакет та запитував у обвинуваченого, що це за пакет йому пропонувала невідома особа з автомобіля. Обвинувачений пояснював, що йому пропонували передати якусь посилку з ліками засудженому, але він відмився.
Після цього, ОСОБА_7 запропонував обвинуваченому пройти до альтанки, розташованої біля КПП території виправної колонії та вони вирушили в її бік. Прибувши до альтанки ОСОБА_7 поклав пакет на стіл, потім були викликані співробітники колонії, оглянутий пакет, виявлено в ньому два пакунки та викликано підрозділ поліції.
Як уточнив обвинувачений суду, напередодні наркозалежний засуджений на прізвище ОСОБА_8 , просив його передати лікарські препарати, які є заспокійливим та знеболюючим незабороненим засобом. Цей засіб використовується для подолання наркозалежності. Під час спілкування із водієм автомобіля біля продуктового складу, обвинувачений ОСОБА_4 сприймав пропозицію передати посилку з ліками засудженому, саме як прохання передати наведені вище знеболювальні ліки засудженому на прізвище ОСОБА_8 , але відмовився від цієї пропозиції коли побачив пакет із невідомими пакунками.
На уточнюючи запитання, обвинувачений пояснив, що альтанка знаходиться на території адміністративної будівлі, вхід до якої не обмежений перед КПП та охоронною територією виправної колонії. Тобто, альтанка не знаходиться на режимній території установи виконання покарань.
Прокурор в свою чергу, вважала обвинувачення повністю доведеним показами свідків та сукупністю досліджених судом доказів.
Так, як вбачається з показів свідка ОСОБА_7 , який перебуває на посаді першого заступника начальника Казанківської ВК № 93, у червні 2020 року біля 12 год. 00 хв. під час обходу території установи ним було помічено, як ОСОБА_4 перебуваючи біля продуктового складу, в приблизній відстані від установи виконання покарань до 30-ти метрів, підійшов до автомобіля марки «Хюндай», з якої вийшов чоловік та передав ОСОБА_4 якийсь пакет. Побачивши ОСОБА_7 , ОСОБА_4 пішов в протилежному напрямку від нього. Наздогнавши ОСОБА_4 , свідок запитав у нього про вміст пакету, на що ОСОБА_4 повідомив його, що там знаходяться ліки. Після цього, свідок запропонував ОСОБА_4 пройти до КПП № 1 установи виконання покарань, на що останній погодився. В подальшому, перебуваючи у бесідці біля охоронюваної території установи виконання покарань (перед КПП), ним в присутності інших працівників установи був оглянутий вміст пакету ОСОБА_4 та виявлено два пакунки замотаних клейкою стрічкою із зображеннями: на одному пакунку був зображений символ у формі "свастики", а на іншому літера "М". Після виявлення вмісту пакету, була викликана поліція, співробітниками якої було розрізано пакунки та оглянуто їх вміст, де було виявлено рослинну речовину зеленого кольору.
На уточнюючи запитання свідок пояснив, що того дня, за оперативною інформацією, йому стало відомо, що ОСОБА_4 здійснить спробу передачі заборонених речей або предметів засудженому, у зв`язку з чим було забезпечено постійне патрулювання території установи виконання покарань. В момент отримання ОСОБА_4 пакету із забороненими речами, була обідня перерва та ОСОБА_4 знаходився поза межами режимної охоронюваної території ВК № 93. На територію установи вони пішли разом за пропозицією ОСОБА_7 проте зупинились саме в бесідці біля КПП установи.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , який обіймає посаду інженера з охорони праці ВК № 93 пояснив суду, що був запрошений ОСОБА_7 до бесідки розташованої біля КПП № 1 охоронної зони установи виконання покарань та в його присутності було оглянуто пакет з яким перебував ОСОБА_4 . Вказаний пакет містив два згортки із зображеннями "свастики" на одному та літери "М" на іншому. Після прибуття поліцейських, останні розрізали згортки та виявили речовину зеленого кольору. Потім згортки запакували та вилучили працівники поліції.
Як вбачається із показів свідка ОСОБА_10 , який обіймає посаду фахівця із роботи з персоналом у відділі кадрів ВК № 93, влітку 2020 року йому зателефонував ОСОБА_11 та запросив до бесідки розташованої біля КПП № 1 охоронної зони установи виконання покарань. Підійшовши до вказаної бесідки він побачив робітників установи, зокрема: ОСОБА_4 та працівників поліції. На столі в бесідці лежав пакет, які в його присутності оглянули працівники поліції та виявили два поліетиленові пакунки із якимись мітками. Оглянувши вміст виявлених пакунків було виявлено суміш зеленого кольору.
Із показів свідка ОСОБА_12 , який обіймає посаду оперуповноваженого в ВК № 93 вбачається, що в червні 2020 року була отримана оперативна інформація щодо того, що ОСОБА_4 буде проносити заборонені предмети до установи виконання покарань № 93. Вказана інформація в той день перевірялась, а територія ВК № 93 патрулювалась. Того дня, його було запрошено до бесідки, розташованої біля території ВК № 93, де він побачив ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 . На столі в бесідці лежав пакет, в якому було виявлено два згортки з мітками у формі "свастики" та літери "М". Прибувши працівники поліції зробили надріз пакунків, де виявили речовину сіро-зеленого кольору. ОСОБА_4 був нервовий та пояснював, що отримав пакет з автомобіля від невідомої особи та хотів його передати засудженому за прізвиськом « ОСОБА_14 ».
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , який обіймає посаду начальника оперативного відділу ВК № 93 пояснив, що у 2020 році, точну дату не пам`ятає, маючи оперативну інформацію, що до території установи буде пронесено заборонені речі, він здійснював патрулювання. В той час, йому зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що затримав ОСОБА_4 , коли той намагався пронести на територію установи заборонені речі.
Він підійшов до бесідки, яка знаходиться за 10 метрів від КПП № 1, де знаходились ОСОБА_7 , ОСОБА_4 разом з іншими працівниками установи. ОСОБА_4 сидів на лавочці, а на столі знаходився пакет. ОСОБА_4 повідомляв, що пакет належить йому. В ньому було виявлено два згортки, в середині яких слідчим було виявлено зеленну рослинну суміш.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , яка обіймає посаду старшого інспектора в ВК № 93, повідомила суд, що влітку 2020 року її викликав начальник ВК № 93 та запросив до альтанці (бесідки). Коли вона підійшла до бесідки, то побачила там ОСОБА_4 та працівників поліції. Більше вона нічого не бачила.
В ході судового розгляду, судом було прийнято відмову прокурора від допиту свідка ОСОБА_16 .
З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом, вбачається наступне.
Згідно рапорту старшого інспектора чергового Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_17 від 11.06.2020 року, зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що 11.06.2020 року о 12 год. 38 хв. за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, смт. Новоданилівка, вул. Індустріальна, 4 було виявлено пакунок з невідомою речовиною для передачі засудженому.
З огляду на спецповідомлення ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 11.06.2020 року № 93/2.2-2369/Свн, 11.06.2020 року близько 12 год. 30 хв. в ході відпрацювання раніше отриманої оперативної інформації та в рамках ОРС до чергової частини ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від першого заступника начальника установи ОСОБА_7 надійшло повідомлення, про те, що до адміністративної будівлі виправної колонії під`їхав невідомий автомобіль з невідомими особами, які передали два невеликі пакети завідуючому медичної частини ОСОБА_4 . Отримавши пакети, ОСОБА_4 побачив першого заступника виправної колонії, різко прискорився, але був зупиненй окриком. На питання вмісту пакетів, ОСОБА_4 повідомив, що повинен був їх занести до охороняємої зони для подальшої передачі засудженим. Про дану подію було повідомлено керівництво установи та за номером «102» викликано слідчу-оперативну групу відділення поліції, якою в подальшому були оглянуті вміст пакетів та виявлено сіро-зелену речовину рослинного походження приблизною вагою 50 грамів кожний. З доданого фотозображення до спецповідомлення дослідженого судом, вбачається фотозображення двох пакунків склеєних ліпкою стрічкою.
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 11.06.2020 року, об`єктом огляду є бетонна споруда для відпочинку альтанка, яка розташована на території Казанківської виправної колонії № 93. В альтанці маються дерев`яні лавки по периметру та металевий стіл. В середині приміщення альтанки при вході зліва на лавці дерев`яного типу мається полімерний пакет білого кольору з написом «АТБ» червоного кольору, в середині якого мається два пакунки обмотані полімерною стрічкою з написом у виді літери "М" на одному та символом "свастики" на іншому. Оглядом вказаних пакунків, шляхом їх часткового надрізу встановлено, що вони містять речовину рослинного походження зеленого кольору у висушеному подрібненому стані, загальна вага якої складає приблизно 100 гр. Також в ході огляду місця події виявлено мобільний телефон марки «Nokia E72» в формі моноблоку чорно-сріблястого кольору з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 . Виявлені речі та пакунки були вилучені з місця події та поміщенні до спец пакетів.
Відповідно до таблиці зображень до протоколу ОМП від 11.06.2020 року вбачається місце розташування дерев`яної лавки на якій знаходиться поліетиленовий пакет; вбачається вміст пакету, в якому знаходиться один згорток з літерою "М" та один згорток із символом у виді "свастики"; вбачається мобільний телефон марки «Nokia».
З огляду на лист ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 12.06.2020 року № 93/8-2381 вбачається, що особа з числа засуджених на прізвище « ОСОБА_14 » є засудженим негативної спрямованості ОСОБА_6 у якого було проведено обшук та виявленому на спальному місці телефон марки «Huawei», який він під час обшуку вихопив та розбив об кут столу. В даному мобільному телефоні було вилучено сім-карту мобільного оператора «Київстар». Досліджені судом додатки до вказаного вище листа, а саме: рапорт про порушення режиму засудженим ОСОБА_6 від 11.06.2020 року, акт проведення вибіркового обшуку від 11.06.2020 року, протокол вилучення заборонених предметів від 11.06.2020 року, поясненнями двох засуджених від 11.06.2020 року та актом від 11.06.2020 року про відмову від надання пояснень засудженим, судом встановлено, що 11.06.2020 року у засудженого ОСОБА_6 було проведено вибірковий обшук місця утримання та виявлено мобільний телефон, який останній розбив в ході проведення обшуку, а також виявлено сім-карту мобільного оператора «Київстар». Від надання пояснень з приводу виявлення у нього мобільного телефону засуджений ОСОБА_6 відмовився.
Згідно з довідкою оперативного відділу державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)», засуджений ОСОБА_6 на прізвисько « ОСОБА_14 », являється засудженим негативної спрямованості, схильний до втягування персоналу установи в позаслужбові стосунки, перебуває на оперативно профілактичному обліку як «схильний до злісної непокори вимогам адміністрації та дій, що дезорганізують роботу установи».
З довідки КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради від 22.06.2020 року № 2626 вбачається, що ОСОБА_6 перебував на наркологічному обліку з 1998 року з діагнозом: Розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. Знятий з обліку 16.04.2015 року по судимості.
Згідно листа ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 17.06.2020 року № 93/8-2434 за результатами оперативно-розшукових заходів було встановлено, що засуджений ОСОБА_6 може користуватися сім-картою мобільного оператора «Київстар», який має абонентський номер: НОМЕР_2 .
З протоколу огляду предмета від 12.06.2020 року вбачається, що слідчим в присутності двох понятих було оглянуто мобільний телефон марки «Nokia E72», чорно-сріблястого кольору у формі моноблоку з розширеною клавіатурою із вставленою сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з мобільним номером: НОМЕР_1 , який було влучено під час огляду місця події 11.06.2020 року на території ДУ «Казанківська ВК № 93». В ході огляду предмета було встановлено, що з зазначеного телефону було здійснено дзвінок 11.06.2020 року о 12 год. 23 хв. абоненту, який значиться як «Малц» під номером: НОМЕР_2 .
З протоколу огляду предмета від 15.06.2020 року вбачається, що слідчим в присутності двох понятих було оглянуто мобільний телефон марки «Huawei», чорного кольору з вставленою сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» наданого слідчому ВК № 93 за результатами проведеного обшуку в житловій зоні, де проживає засуджений ОСОБА_6 . Вказаний телефон пошкоджений, не працює. Перевіркою сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» встановлено її номер: НОМЕР_2 .
Згідно рапорту старшого інспектора чергового Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_18 від 05.10.2020 року, вбачається, що ним отримано рапорт від слідчого, про те, що ОСОБА_4 отримав від невстановленої особи наркотичні засоби, з метою подальшого збуту засудженому ОСОБА_6 .
Як вбачається з висновку експерта від 30.06.2020 року № 1226, проведеного на підставі постанови слідчого про призначення експертизи за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», експертом вирішувалось питання щодо того, чи є надана на експертизу речовина, наркотичним засобом? якщо так, то яким саме? яка вага наданої на експертизу речовини?
З дослідницької частини експертного висновку вбачається, що експерту було надано два пакунки полімерного упакування. Формою прямокутника на яких клейкою стрічкою прикріплено відрізки паперу з символікою "свастики" та літери "М".
В середині упакування з літерою "М" експертом було виявлено: речовину рослинного походження зеленого кольору з характерним пряним запахом, масою 77,7 г; полімерний пакет з застібкою zip-lock, з речовиною рослинного походження зеленого кольору, з характерним пряним запахом, масою 15,2 г.; пачку з під цигарок, в якій міститься сріблястий фрагмент конвалют з пігулками кількістю 3 шт., масами кожна 0,1502 г; сріблястий фрагмент конвалют з пігулками кількістю 1 шт., масою 0,1492 г., сріблястий фрагмент конвалют з пігулками кількістю 4 шт., масами кожна 0,1048 г; два полімерних пакети з застібками zip-lock, в яких міститься порошкоподібна речовина білого кольору, масами 2,3013 г., та 1,8458 г.; дев`ять полімерних контейнерів чорного кольору, що запяні по краях. Всередині контейнерів міститься порошкоподібна речовина білого кольору масами 0,2940 г., 0,2959 г., 0,2578 г., 0,2636 г., 0,2674 г., 0,2699 г., 0,2341 г., 0,2712 г., 0,2395 г.
В середині упакування з символікою "свастика" експертом було виявлено: речовину рослинного походження зеленого кольору з характерним пряним запахом, масою 89,3 г.; фрагмент паперу в якому міститься: речовина рослинного походження зеленого кольору з характерним пряним запахом, масою 8,5 г.; паперовий згорток в якому міститься: сріблястий фрагмент конвалют з пігулками кількістю 2 шт., масами кожна 0,1501 г.; сріблястий фрагмент конвалют з пігулками кількістю 1 шт., масою 0,1489 г.; сріблястий фрагмент конвалют з пігулками кількістю 6 шт., масами кожна 0,1035 г.; одинадцять полімерних контейнерів чорного кольору, що запаяні по краях. Всередині контейнерів міститься рідина коричневого кольору масами 0,2878 г., 0,2790 г., 0,3417 г., 0,2674 г., 0,2733 г., 0,2493 г., 0,2701 г., 0,2734 г., 0,2805 г., 0,2886 г., 0,2674 г.
В результаті проведеного дослідження виявлених експертом речовини та пігулок, експертом було зроблено висновок, що: надані на експертизу речовини рослинного походження зеленого кольору, у висушеному стані, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальна маса якого у перерахунку на висушений стан складає 170,989 гр.; надані на експертизу пігулки в кількості 17 шт., містять в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, загальна маса якого складає 0,0737 гр.; надані на експертизу порошкоподібні речовини в двох пакетах з застібкою zip-lock, містять в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, загальна маса якого складає 0,2018 гр.; надані на експертизу порошкоподібні речовини в 20 контейнерах містять в своєму складі: наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, загальною масою 2,8699 гр.; сильнодіючий лікарський засіб димедрол, загальною масою 1,4215 гр.
Встановлені обставини суд оцінює наступним чином.
Суд, ухвалюючи по справі рішення, керується нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав для його ухвалення.
Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний суворо додержуватись закріпленого у статті 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При ухваленні вироку відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» суд застосовує Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Суд враховує, що практика ЄСПЛ вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення за стандартом «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» п. 43).
Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною «поза розумним сумнівом», версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Також суд при постановленні вироку приймає до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» п.86).
Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч.ч.1,3 ст.3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить кримінальний кодекс, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК України.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ст. 92 КПК України).
Дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
За обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні і зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту в місця позбавлення волі; та, за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України у незакінченому замаху на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів в місця позбавлення волі.
Об`єктивна сторона злочину проявляється в альтернативних видах злочинних дій, а саме, в незаконному: виробництві; виготовленні; придбанні; зберіганні; перевезенні; пересиланні; незаконному збуті наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і метою збуту при виробництві, виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні чи пересиланні особою наркотичних засобів або психотропних речовин.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», вказано, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що саме особа наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє їх, тощо.
Про те, що злочин, передбачений ст. 307 КК України, було вчинено з метою збуту наркотичних засобів може вказувати сукупність таких обставин, як посада, яку обіймав обвинувачений на момент вчинення злочину, та його функціональні обов`язки, його поведінка під час вчинення злочину, сукупність наркотичних засобів різних видів, їх кількість, спосіб упакування та розфасування, а також методи приховування (постанова Верховного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 711/2259/16-к (провадження № 51-477км17).
В будь-якому разі, мета вчинення кримінального правопорушення згідно зі статтею 91 КПК України є однією з обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів (постанова Верховного суду у справі № 203/337/19 від 07.04.2021).
Сам замах на злочин є проміжною стадією його вчинення, видом незакінченого злочину. Об`єктивні ознаки замаху на злочин є: вчинення діяння безпосередньо спрямованого на вчинення злочину; не доведення злочину до кінця; причини не доведення до кінця злочину незалежать від волі винного. Поділ замаху на злочин проведено законодавцем за суб`єктивним критерієм на незакінчений і закінчений. Незакінчений замах на злочин є початком замаху на злочин, дії, які повністю не виконані або не завершені.
З показів свідків та досліджених судом матеріалів, перед судом повністю доведено, що 11 червня 2020 року приблизно о 12 год. 15 хв. ОСОБА_4 , який на той час обіймав посаду завідувача медичною частиною № 93 Філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській області, вийшов за межі режимної охоронюваної території ДУ «Казанківська ВК № 93» та направився до продуктового складу ДУ «Казанківська ВК № 93» розташованого за межами режимної охоронюваної території установи виконання покарань.
Підійшовши до зазначеного продуктового складу, що розташований на прилеглій території установи виконання покарань, ОСОБА_4 отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи, поліетиленовий пакет, який містив два пакунки заклеєних стрічкою з мітками у формі «свастики» на одному та літерою «М» на другому, який зберіг у себе. Вказані пакунки, які ОСОБА_4 отримав та зберіг у себе, містили особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, вагою 170,989 гр.,
Після того, як ОСОБА_4 отримав вказаний пакет із двома пакунками, він був зупинений першим заступником начальника ВК № 93 та проведений до бесідки, розташованої приблизно в 10-ти метрах від КПП № 1 ДУ «Казанківська ВК № 93», де в присутності понятих, залучених із співробітників установи, було виявлено два пакунки з невідомою речовиною. В подальшому було викликано представників поліції, які шляхом надрізу, виявили у двох пакунках речовину зеленого кольору, рослинного походження.
Згідно з висновком експерта, пакунки містили, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, вагою 170,989 гр.
Саме наведені обставини перед судом доведено показами свідків, які повністю узгоджуються між собою, є послідовними та такими, що не викликають будь-яких розбіжностей або сумнівів в їх достовірності та правдивості. Покази свідків в цілому відповідають змісту досліджених судом письмових доказів та узгоджуються із такими доказами.
Проте, оцінивши в сукупності дослідженні по справі докази та даючи їм юридичну оцінку, суд дійшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_4 у незаконному придбанні і зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту в місця позбавлення волі (ч. 2 ст. 307 КК України) та в незакінченому замаху на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів в місця позбавлення волі (ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України) не знайшли свого підтвердження.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду завідувача медичної частини ДУ «Казанківська ВК № 93», будучи посадовою особою Державної кримінально-виконавчої служби України в Миколаївській області, вступив в позаслужбові стосунки із засудженим ОСОБА_6 , який запропонував ОСОБА_4 отримати заборонені предмети від невстановлених осіб за територією установи виконання покарань та пронести йому до охоронюваної території ДУ «Казанківська ВК № 93», на що ОСОБА_4 дав свою згоду.
З цією метою, ОСОБА_4 попередньо домовившись по телефону із засудженим ОСОБА_6 , 11 червня 2020 року о 12 год. 15 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою їх подальшого збуту засудженому, вийшов за режимну охоронювану територію ДУ «Казанківська ВК № 93» та направився до продуктового складу ДУ «Казанківська ВК № 93», розташованого за межами режимної території установи виконання покарань.
Підійшовши до зазначеного продуктового складу, що розташований на прилеглій території установи виконання покарань, ОСОБА_4 отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи (придбання), особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, вагою 170,989 г, та наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, вагою 0,0737г, та наркотичний засіб, обіг якого обмежено мета дон, вагою 2,8699 г, та зберігав їх при собі, з метою подальшої передачі (збуту) засудженому ОСОБА_6 у місця позбавлення волі.
Близько 12 год. 30 хв. 11 червня 2020 року, ОСОБА_4 , зберігаючи при собі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, вагою 170,989 г, та наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, вагою 0,0737г, та наркотичний засіб, обіг якого обмежено мета дон, вагою 2,8699 г, будучи обізнаним з Правилами внутрішнього розпорядку та впевненим у безперешкодному проході до режимної охоронюваної території установи виконання покарань, маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, з метою його подальшої передачі (збуту) засудженому ОСОБА_6 в місця позбавлення волі, направився до режимної території ДУ «Казанківська ВК № 93», яка розташована за адресою: Миколаївська область, Баштанський (Казанківський) район, смт. Новоданилівка, вул. Індустріальна, 4 до контрольно пропускного пункту № 1 установи.
Як було встановлено судом з досліджених доказів та показів ОСОБА_7 , ОСОБА_4 не був затриманий на території установи виконання покарань із наркотичними засобами або при спробі пронести до її території заборонені предмети.
Напроти, з показів свідка ОСОБА_7 чітко вбачається, що за підозрою в отриманні заборонених речей (наркотичних засобів) ОСОБА_4 , останнього було затримано по дорозі від території установи виконання покарань, після чого його було проведено навіть не до режимної охоронюваної території виправної колонії, а до альтанки, розташованої біля КПП № 1 установи, де в подальшому був проведений огляд речей ОСОБА_4 та виявлено заборонені речі. Тобто, на території місця позбавлення волі ОСОБА_4 взагалі не затримувався та не перебував та в її сторони після отримання пакету із забороненими речами не направлявся.
Оцінюючи докази сторони обвинувачення, які містить протокол огляду місця події від 11.06.2020 року та протокол огляду предмета мобільного телефону, марки «Нокія» Е72», суд частково погоджується із позицією захисту та зазначає, що вказані процесуальні документи не містять інформації щодо власника цього телефону. Зокрема, з протоколу огляду місця події вбачається лише той факт, що даний телефон було виявлено під час огляду бесідки розташованої біля КПП № 1 Казанківської виправної колонії, без зазначення фактичного місця його виявлення та особи, якій даний телефон належить.
Згідно із частиною 1 статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд установлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Тобто фактичні дані, отримані не в порядку, передбаченому КПК України, доказами в принципі бути не можуть.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 99 КПК України до документів, за наявності в них відомостей, передбачених частиною 1 цієї статті, можуть належати складені в порядку, встановленому цим кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії. Тобто протокол процесуальної дії є документом і відповідно до частини 2 статті 84 КПК може бути джерелом доказів.
Належне оформлення джерела фактичних даних, зокрема протоколу процесуальної дії, передбачено статтею 104 КПК України. Відповідно до частини 1 цієї статті у випадках, визначених цим кодексом, перебіг і результати проведення процесуальної дії фіксуються в протоколі. Останній повинен містити не лише результати процесуальної дії, а й опис її перебігу. Відповідно до ч.3 ст. 104 КПК протокол складається, зокрема із: описової частини, яка повинна містити відомості про: послідовність дій; отримані в результаті процесуальної дії дані, важливі для цього кримінального провадження, у тому числі виявлені та/або надані речі та документи.
Відповідно до статті 85 КПК України, належними доказами є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні , та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
З наведеного вище, враховуючи, що протокол про огляду місця події не містить даних щодо проведених дій, внаслідок яких було виявлено предмет мобільний телефон, а також місця та спосіб його виявлення, суд не приймає такий протокол огляду в частині джерела доказу належності мобільного телефону саме обвинуваченому ОСОБА_4 , а відтак, за відсутності інших доказів, вважає недоведеним існування домовленості між обвинуваченим та засудженим щодо передачі наркотичних засобів останньому.
Щодо позиції захисника про недопустимість протоколу огляду місця події, оскільки його було проведено без дозволу слідчого судді не заслуговує на увагу та суд відхиляє.
Так, огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію речових доказів, з`ясування характеру події та інших обставин, що підлягають доказуванню. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.
Підставою для проведення огляду місця події, а саме альтанки, розташованої біля КПП режимної охоронюваної території Казанківської виправної колонії (№93) стало повідомлення на службу «102» про вчинення злочину. З метою перевірки вказаної інформації та з`ясування події, що відбулася, було здійснено огляд вказаної ділянки місцевості. Отже, зазначена слідча дія була невідкладною, здійснювалася з метою перевірки отриманої інформації та не потребувала попереднього дозволу суду.
Таким чином, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 у незаконному придбанні і зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів саме з метою збуту в місця позбавлення волі та повністю не доведено обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України у незакінченому замаху на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів в місця позбавлення волі.
Також суд звертає увагу на недоведеність стороною обвинувачення допустимими доказами того факту, що в двох пакунках, які були виявлені у ОСОБА_4 знаходились наркотичні засоби, обіг яких обмежено бупренорфін, вагою 0,0737г, та метадон, вагою 2,8699 г., оскільки як вбачається із висновку експерта від 30.06.2020 року № 1226, експертом вирішувалось питання щодо того, чи є надана на експертизу речовина, наркотичним засобом? якщо так, то яким саме? Яка вага наданої на експертизу речовини?
Тобто, перед експертом взагалі не ставилося питання щодо пігулок. За наведених обставин, суд вважає недопустимим доказом висновок експерта в частині виявлених безпосередньо ним наркотичних засобів, таких як: бупренорфін, вагою 0,0737 гр., та метадон, вагою 2,8699 гр.
В сукупності із відсутністю будь-яких доказів щодо того, що ОСОБА_4 мав домовленості із засудженим щодо передачі останньому наркотичних засобів, придбав та зберіг у себе наркотичні засоби саме з метою їх збуту в місця позбавлення волі, суд приходить до висновку, що умисел на збут наркотичних засобів в місця позбавлення волі не доведено.
Відповідно до вимог частини 3 статті 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на статті кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.
Оскільки кримінальна відповідальність за статтею 307 КК України настає лише у тому разі, коли відповідні протиправні дії вчинялися зі спеціальною метою - з метою збуту, то вчинення протиправних дій з наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами без такої мети утворює склад злочину, передбаченого статтею 309 цього Кодексу.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід перекваліфікувати з частини 2 статті 307 КК України на частину 1 статті 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
За відсутності у ОСОБА_4 мети збуту особливо небезпечних наркотичних засобів в місця позбавлення волі, виключається існування замаху на такий злочин, у зв`язку з чим в пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України у незакінченому замаху на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів в місця позбавлення волі ОСОБА_4 слід виправдати за не доведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Посилання захисника на закінчення строку досудового розслідування, як підставу для закриття кримінального провадження не знаходить свого підтвердження, оскільки строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені статтею 219 КПК України. Будь-яких доказів, на спростування в цій частині позиції прокурора щодо тривалості ознайомлення сторони захисту із матеріалами кримінального провадження суду, в ході судового слідства надано не було.
Таким чином, вирішуючи питання щодо призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України суд враховує зміст частини 2 статті 4 КК України, якою передбачено, що злочинність і караність діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до частини 2 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
На момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме: 11 червня 2020 року, редакція ч. 1 ст. 309 КК України передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Таким чином, призначаючи ОСОБА_4 покарання суд враховує те, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, яке на момент судового розгляду з огляду на статтю 12 КК України визнано кримінальним проступком, обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено, ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має постійне місце проживання та офіційно працевлаштований та приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд призначає покарання обвинуваченому з дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація та вважає, що призначення саме такого покарання, з урахуванням всіх вищеописаних обставин та особи обвинуваченого, є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Керуючись частиною 2 статті 124 КПК України суд вважає за необхідне процесуальні витрати в розмірі 2288,30 грн. на залучення експерта стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до статті 100 КПК України.
Запобіжний захід не обирався, цивільний позов не заявлявся.
Таким чином, керуючись ст.ст.368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за пред`явленим обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 307 КК України - виправдати у зв`язку із недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави, витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, у розмірі 2288 грн. 30 коп.
Речові докази у даному кримінальному провадженні:
- полімерний спец-пакет Експертної служби МВС № 5518750, в якому знаходиться спец-пакет № ЕХР0261398 з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою 170,989 гр.; наркотичним засобом, обіг якого обмежено бупренорфіном, масою 0,0737 гр.; наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, масою 3,0717 гр.; сильнодіючим лікарським засобом димедролом, масою 1,4215 гр. знищити;
- мобільний телефон марки «Хуавей» чорного кольору у пошкодженому стані з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером: НОМЕР_2 залишити при матеріалах кримінального провадження;
- мобільний телефон чорно-сріблястого кольору, марки «Nokia E72», серійний номер ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером: НОМЕР_1 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області 12.06.2020 року на мобільний телефон чорно-сріблястого кольору, марки «Nokia E72», серійний номер ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером: НОМЕР_1 - скасувати.
Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області 16.06.2020 року на мобільний телефон марки «Huawei» чорного кольору у пошкодженому стані з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером: НОМЕР_2 - скасувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1