Справа № 175/4427/20
Провадження № 1-кп/175/247/20
Вирок

Іменем України

16 червня 2021 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000627 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Балівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 20.05.2020 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.213 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 приблизно на початку травня 2020 року (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена), не будучи зареєстрованим, як суб`єкт господарської діяльності, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, маючи злочинний намір, спрямований на організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, на систематичне здійснення діяльності з прийому брухту чорних металів від фізичних осіб, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного доходу, у порушення положень ст. 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року (із змінами та доповненнями), відповідно до якої операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими м шургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами, а збирання, заготівля, переробка, реалізація промислового металобтухту фізичними особами забороняються, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , організував незаконно діючий пункт прийому, схову та збуту брухту чорних металів у населення, де в період часу з початку травня 2020 року (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена) по 13 травня 2020 року, з метою подальшого збуту, систематично здійснював незаконне приймання від фізичних осіб брухту чорних металів за ціною 3 гривні за 1 кг.

Так, ОСОБА_4 , 10.05.2020, приблизно в 12:40 год., знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 прийняв у ОСОБА_6 лом чорного металу загальною вагою 12 кг за ціною 3 гривні за 1 кг., за який заплатив останньому 36 гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру на здійснення незаконних операцій з металобрухтом, 13.05.2020, приблизно о 17 год. 00 хв., на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 прийняв у ОСОБА_7 лом чорного металу загальною вагою 30 кг за ціною 3 гривні за 1 кг, за який заплатив останньому 90 гривень.

В цей же день, 13.05.2020 працівниками Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих в ході проведення огляду, на підставі добровільного дозволу на проведення огляду, за адресою: АДРЕСА_1 , було задокументовано протиправну діяльність ОСОБА_4 , шляхом вилучення брухту чорних металів вагою 300 кг., який останній незаконно прийняв від фізичних осіб за готівковий розрахунок та зберігав з метою подальшого збуту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Він дійсно на початку травня 2020 року здійснював прийом металобрухту у ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , дозволу на прийом не мав. Просив суд суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 і його умисні дії вірно кваліфіковані, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, тобто у порушенні порядку здійснення операцій з металобрухтом, тобто здійсненні прийому брухту кольорових і чорних металів фізичною особою відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, організація незаконного пункту прийому металобрухту.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину і визнання вини.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 суд також враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, що він раніше судимий за умисний злочин проти власності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, те, що вину свою визнав повністю, на спеціальних обліках не перебуває.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст. 65, 67 КК України, з урахуванням обставин справи і наслідків злочинів, вчинених обвинуваченим, суд враховує щирє каяття у судовому засіданні, визнання вини, з врахуванням думки органу обвинувачення, суд вважає необхідним призначити покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.213 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за умови, що на протязі 1 (одного) року іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000627, а саме: 300 кг лому чорного металу та металеві ваги марки «Олимп», які передані на зберігання директору ТОВ «РУД Втормет» ОСОБА_8 - конфіскувати у власність держави.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1