УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 01.04.2021 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 446 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
27 липня 2021 року процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 01.04.2021 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 446 КК України, про арешт майна, яке було виявлено та вилучено 20.07.2021 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_3 , а саме: паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , виданий органом 4803, дійсний до 09.11.2030; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я Гросула Павла серії НОМЕР_2 , виданий органом 4803, дійсний до 23.10.2030; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , виданий Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 04.01.1998; посвідчення особи моряка ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 дійсний до 30.05.2022; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 ; військовий квиток на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 Заводським військовим комісаріатом Миколаївської області; військовий квиток на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_7 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000097 від 01.04.2021 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 446 КК України.

20.07.2021 ОСОБА_3 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Того ж дня під час затримання було проведено обшук ОСОБА_3 в ході якого виявлено та вилучено: паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , виданий органом 4803, дійсний до 09.11.2030; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я Гросула Павла серії НОМЕР_2 , виданий органом 4803, дійсний до 23.10.2030; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , виданий Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 04.01.1998; посвідчення особи моряка ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 дійсний до 30.05.2022; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 ; військовий квиток на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 Заводським військовим комісаріатом Миколаївської області; військовий квиток на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_7 .

21.07.21 проведено огляду вилучених речей, та того же дня постановою слідчого у даному кримінальному провадженні зазначені предмети та документи, визнано речовими доказами.

Відповідно до відповіді Кадрового центру Збройних сил України, інформація про видачу військового квитка серії НОМЕР_8 ОСОБА_3 відсутня та на час його видачі не відповідала вимогам нормативно-правовим актам України. Крім того, відповідно до відповіді Державної служби України морського та річного транспорту України ОСОБА_3 не видавались кваліфікаційні документи.

За інформацією Державної служби морського та річкового транспорту України від 24.02.21 кваліфікаційні документи моряка гр. ОСОБА_6 не видавалися.

Враховуючи викладене, на даний час є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування та є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, прокурор звертається до слідчого судді з даним клопотанням та просить накласти арешт з метою їх збереження.

В судове засідання прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , будучи повідомленим завчасно та належним чином про час та дату судового засідання, до суду не з?явився. На електронну пошту суду від прокурора ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, у якому останній також вказав, що клопотання про арешт підтримує та просить задовольнити. Разом з тим, до вказаної заяви прокурором долучено іншу заяву, за підписом слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_7 , згідно якої підозрюваного ОСОБА_3 повідомлено про розгляд клопотання про арешт майна.

Жодних заяв та клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи, від підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника володільця тимчасово вилученого майна до суду не надходило.

Відсутність у судовому засіданні вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, а саме: посвідчення особи моряка ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 дійсний до 30.05.2022; військовий квиток на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_7 , яке було виявлено та вилучено 20.07.2021 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_3 .

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про необхідність накладення арешту на посвідчення особи моряка ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 дійсний до 30.05.2022; військовий квиток на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_7 , яке було виявлено та вилучено 20.07.2021 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_3 .

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Одночасно слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на: паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_1 , виданий органом 4803, дійсний до 09.11.2030; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 , виданий органом 4803, дійсний до 23.10.2030; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , виданий Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 04.01.1998; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 ; військовий квиток на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 Заводським військовим комісаріатом Миколаївської області, яке було виявлено та вилучено 20.07.2021 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_3 .

Так, клопотання про арешт майна та матеріали кримінального провадження, які є у розпорядженні слідчого судді, не містять належного обґрунтування необхідності накладення арешту на вищевказане майно, а також можливості використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно постанови слідчого в ОВС 5 відділу 1 управління досудового розслідування Голвоного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 від 21 липня 2021 року, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_1 , виданий органом 4803, дійсний до 09.11.2030; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 , виданий органом 4803, дійсний до 23.10.2030; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , виданий Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 04.01.1998; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 ; військовий квиток на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 Заводським військовим комісаріатом Миколаївської області, які було виявлено та вилучено 20.07.2021 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_3 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000097, з огляду на те, що такі документи можуть мати ознаки підроблення і потребують проведення експертного дослідження, а також містять відомості, що можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, тобто мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Однак, така постанова про визнання речовими доказами від 21 липня 2021 року, не містить посилання на конкретні дані, які дають підстави для висновку про те, що вказане майно може мати доказове значення у кримінальному провадженні №0000097 від 01.04.2021.

Отже, така постанова про визнання речовими доказами від 21 липня 2021 року містить лише загальне формулювання та посилання на норми КПК України, без посилання на конкретні дані, які дають підстави для висновку про те, що вказані предмети і речі можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, слідчому судді не наведено обставин, які б вказували що майно, а саме: паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_1 , виданий органом 4803, дійсний до 09.11.2030; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 , виданий органом 4803, дійсний до 23.10.2030; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , виданий Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 04.01.1998; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 ; військовий квиток на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 Заводським військовим комісаріатом Миколаївської області, які було виявлено та вилучено 20.07.2021 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_3 , має доказове значення для кримінального провадження.

Перелічені обставини також мають міститися й у клопотанні слідчого або прокурора, який звертається з проханням арештувати майно. Крім того, предмет клопотання про арешт майна повинен враховувати положення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_1 , виданий органом 4803, дійсний до 09.11.2030; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 , виданий органом 4803, дійсний до 23.10.2030; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , виданий Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 04.01.1998; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 ; військовий квиток на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 Заводським військовим комісаріатом Миколаївської області, яке було виявлено та вилучено 20.07.2021 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_3 , оскільки органом досудового розслідування не доведено, що таке майно матиме істотне значення для подальшого розслідування кримінального провадження, є розумним і співрозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження, а також не призведе до негативних наслідків для третіх осіб.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 01.04.2021 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 446 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме:

посвідчення особи моряка ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 дійсний до 30.05.2022;

військовий квиток на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_7 ;

яке було виявлено та вилучено 20.07.2021 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_3 .

Відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на: паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_1 , виданий органом 4803, дійсний до 09.11.2030; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 , виданий органом 4803, дійсний до 23.10.2030; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , виданий Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 04.01.1998; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 ; військовий квиток на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 Заводським військовим комісаріатом Миколаївської області, яке було виявлено та вилучено 20.07.2021 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1