Справа № 372/478/21
Провадження № 1-кп-145/21
В И Р О К
іменем України

27 травня 2021 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001115 від 18.07.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий востаннє 28.01.2020 року Обухівським районним судом Київської області за ст. 286 ч.1 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст.71 КК України призначено остаточне покарання 1 рік 2 місяці 28 днів обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17 липня 2020 року близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік магазину «Берізка», що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Українка, вулиця Зв`язку, будинок 1-А, маючи умисел на відкрите викрадання чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, запропонував потерпілій ОСОБА_5 , яка також перебувала біля вказаного магазину поїхати до річки Дніпро на дамбу в село Трипілля, Обухівського району, Київської області для відпочинку. Сівши до автомобіля ОСОБА_7 розпочав рух, проте, ОСОБА_5 помітила, що проїхали поворот на дамбу в село Трипілля та поїхали вздовж дороги. Після чого, між даними особами виник словесний конфлікт з приводу того, що ОСОБА_5 , не подобалося куди вони їдуть. Припаркувавшись на узбіччі дороги в селі Щербанівка, Обухівського району, Київської області дані особи вийшли з автомобіля та під час словесного конфлікту ОСОБА_7 діючи з прямим умислом спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком своєї правої руки в область обличчя з лівої сторони в щоку та нижню губу, після чого, наніс один удар кулаком правої руки в ліве плече.

Продовжуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, діючи відкрито, повторно, заволодів чорною жіночою сумкою ОСОБА_5 , яка перебувала на плечі у ОСОБА_5 . В сумці знаходився мобільний телефон марки «XIAOMI», модель «Redmi Note 7 64GB/4GB» ринкова вартість якого 3333,33 грн., та ключі від квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Після чого, з місця злочину зник, а потерпілу ОСОБА_5 залишив на місці події.

Згідно висновку експерта №156 від 27.08.2020 у ОСОБА_5 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді численних саден на верхній та нижніх кінцівках. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого, твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Окрім цього, ОСОБА_7 18 липня 2020 року близько 02 години, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прийшов до квартири АДРЕСА_4 , власником якої являється ОСОБА_8 .. За допомогою принесеного із собою ключа від вхідних дверей вищевказаної квартири, який напередодні відкрито викрав у ОСОБА_5 відчинив вхідні двері до квартири, тим самим проник до неї, де відпочивали ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_10 ..

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_7 , діючи повторно, таємно викрав із різних кімнат наступні речі: мобільний телефон «XIAOMI», модель «Redmi 7 3/32 GB» вартістю 2516,67 грн., мобільний телефон марки «iPhone 5 16GB» вартістю 950, 00 грн., мобільний телефон марки «LG», модель «G2 32 GB» вартістю 1250,00 грн., систему нагрівання тютюну «IQOS 2.4» вартістю 510,00 грн., власником яких являється ОСОБА_6 ..

Після чого, прокинувся ОСОБА_9 та вийшов з кімнати, а ОСОБА_7 з місця події втік.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 5226,67 (п`ять тисяч двісті двадцять шість гривень 67 копійок).

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 свою винність у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень. Суду ОСОБА_7 показав, що 17 липня 2020 року близько 21:30 години він перебував неподалік від магазину «Берізка» в місті Українка, де познайомився з жінкою та запросив її до річки на дамбу відпочити. Вони поїхали на дамбу, випивали. Жінка вийшла в туалет, а він чекав у машині. Потім він її штовхнув, забрав сумку і поїхав. В сумці знаходився мобільний телефон, та ключі від квартири що в. Українка. Він поїхав до вказаної квартири, і відкрив замки ключами. В квартирі спали люди. Він викрав три мобільні телефони, та систему нагрівання тютюну. Викрадене відніс на ринок. Кошти від продажу мав намір використати на погашення кредиту. Просив суворо його не карати, та не позбавляти волі, врахувавши його стан здоров`я, стан здоров`я його цивільної дружини яка перебуває в стані вагітності.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що познайомилась з обвинуваченим біля магазину «Берізка» в місті Українка. Розмовляли, вирішили прокататися в машині. Вона вийшла з машини на дамбі і обвинувачений вдарив її по обличчю та забрав сумку і поїхав. Додому вона йшла пішки. Вдома в неї були дві доньки і чоловік. Щодо міри покарання просила суворо не карати та не позбавляти волі, оскільки шкода обвинуваченим їй відшкодована в добровільному порядку.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що вона приїхала додому, а матері вдома не було. Десь близько 23 чи 24 години ночі її розбудив батько і вони виявили зникнення телефонів. Потім почули, що хтось повертається до квартири, батько відкрив двері і обвинувачений втік. Щодо міри покарання також просила суд не позбавляти волі в зв`язку з добровільним відшкодуванням спричиненої шкоди.

Покази ОСОБА_7 , є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, потерпілі, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілих та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразились в відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.186 КК України та дії які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднане з проникненням у житло, вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.

Обтяжуючі, відповідно до ст. 67 КК України, покарання обставини суд в діях обвинуваченого не вбачає.

Окрім цього, суд враховує дані досудової доповіді, складеної фахівцем Обухівського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області, згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі становить високу небезпеки для суспільства.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, наявність пом`якшуючих покарання обставин, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, думку потерпілих, які просили суворо не карати та не позбавляти волі, неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності, з врахуванням ст.ст. 50, 65 КК України, суд вважає можливим призначення покарання обвинуваченому в межах передбачених санкціями ч.2 ст.186 та ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, врахувавши стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні медичні застереження, суд вважає, що виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а такий вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З урахуванням вище наведеного, суд вважає, що підстави для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69 КК України або звільнення його від відбування призначеного покарання в порядку ст.75 КК України, відсутні.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи). Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі статтей 71,72 Кримінального кодексу України ОСОБА_7 необхідно приєднати частину не відбутого покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 28.01.2020 року.

Міру запобіжного заходу у виді триманя під вартою ОСОБА_7 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ч.3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі статті 70 КК України призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі статтей 71,72 Кримінального кодексу України приєднати ОСОБА_7 частину не відбутого покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 28.01.2020 року, з урахуванням положень ч.1 ст.72 КК України 1 місяць позбавлення.

Остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків згідно статті 71 Кримінального кодексу України призначити у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання з 28.01.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 326 грн. 90 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні: СD-R диск та DVD+R залишити при матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Samsung», що повернуто на відповідальне зберігання власнику, залишити останній, врізний замок та ключ до нього, що направлено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Обухівського ВП ГУНП в Київській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1