Справа № 148/2394/16-к
Провадження по справі № 1-кп/129/43/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" квітня 2021 р. Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
судді ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000632 про обвинувачення:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не має на утриманні нікого, непрацюючого, мав тимчасові заробітки підсобним робітником на будівництві, судимого:
1) 12.11.2012 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки (23.03.2016 року за ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 15.03.2016 року звільнений умовно-достроково із невідбутим строком покарання 1 рік і 26 днів позбавлення волі), -
у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 187 КК України;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Козятин Вінницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не має на утриманні нікого, непрацюючого, мав тимчасові заробітки на будівництві, несудимого, - у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
Встановив:
1) 14.10.2016 року приблизно о 12:00 год. ОСОБА_10 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , діючи із злочинним умислом, направленим на відкрите викрадення грошових коштів у ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителів АДРЕСА_4 , посягаючи на основні принципи суспільної моральності у сфері належного інтелектуального та морального виховання дітей, маючи умисел, спрямований на втягнення неповнолітнього у протиправну (злочинну) діяльність, усвідомлюючи неповнолітній вік свого знайомого - ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та суспільно небезпечний характер діяння і бажаючи настання наслідків, спрямованих на примушування ОСОБА_11 до вчинення протиправної (злочинної) дії, тим самим втягнув його у протиправну (злочинну) діяльність, пов`язану із вчиненням ним, ОСОБА_10 , разом із ОСОБА_11 , за попередньою змовою групою осіб в подальшому 14.10.2016 року злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме розбійного нападу відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
2) Окрім того, 14.10.2016 року приблизно о 12:00 год. ОСОБА_10 , перебуваючи у с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області неподалік магазину зустрівся зі своїм другом на той час неповнолітнім ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , після чого, останні під час спілкування, вступивши у злочинний зговір, вирішили відкрито заволодіти належними ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та її чоловіку - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають в АДРЕСА_4 , грошовими коштами.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи спільно за попередньою змовою групою осіб, 14.10.2016 року близько 12:00 год. прийшли до території належного похилого віку подружжю ОСОБА_14 будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_4 , після чого зайшовши на територію вказаного домогосподарства, останні підійшли до вхідних дверей будинку, у якому на цей час знаходились похилого віку ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Скориставшись тим, що ОСОБА_12 відчинила вхідні двері, ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , через двері проник всередину до будинку та зайшов до однієї із кімнат, де повалив ОСОБА_12 на підлогу.
В наступному, за вказівкою ОСОБА_10 , який покликав ОСОБА_11 , всередину до будинку, до вказаної кімнати швидко зайшов ОСОБА_11 , який схопив лежачу на підлозі ОСОБА_12 двома руками за шию та придушив, долаючи таким чином опір потерпілої, застосовуючи до неї насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, внаслідок чого згідно із висновком судово-медичної експертизи № 148 від 18.10.2016 року, спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді саден в області голови та обличчя, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
А в цей час, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_10 , підійшов до потерпілого ОСОБА_13 , який перебував на ліжку, повалив останнього на підлогу і схопив ОСОБА_13 двома руками за шию та почав душити, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, внаслідок чого згідно із висновком судово-медичного експерта № 149 від 18.10.2016 року спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді садни в області шиї зліва, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розгляд здоров`я, вимагаючи при цьому у ОСОБА_13 негайно віддати гроші. Потім ОСОБА_13 взяв у руки спортивні штани, у яких зі слів останнього знаходились гроші. Побачивши в руках ОСОБА_13 штани, ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , відкрито викрав належні ОСОБА_13 спортивні штани вартістю 100 грн. та належні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 2500 грн., які знаходились у кишені вказаних спортивних штанів.
Заволодівши зазначеним майном потерпілих, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишили вказаний будинок, заподіявши своїми умисними, протиправними діями майнової шкоди потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на загальну суму 2600 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 кваліфікуються:
- за ч. 1 ст. 304 КК України як втягнення неповнолітніх у протиправну діяльність;
- за ч. 3 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з проникненням у житло та насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_11 кваліфікуються за ч. 3 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з проникненням у житло та насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою винуватість у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 187 КК України, визнав повністю, каявся у вчиненому та надав суду такі показання:
- по епізоду втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, пояснив, що 14.10.2016 року в першій половині дня він, ОСОБА_10 , вживав пиво разом із своїм знайомим неповнолітнім на той час ОСОБА_11 біля магазину в с. Суворовське, Тульчинського району Вінницької області, під час чого він запропонував ОСОБА_11 піти до його баби - ОСОБА_15 та діда ОСОБА_16 , щоб їх пограбувати, викравши в них гроші. Йому, ОСОБА_10 , було 14.10.2016 року відомо, що його знайомий ОСОБА_11 був на той час неповнолітнім. ОСОБА_11 на його прозицію погодився, після чого вони з ОСОБА_11 спільно цього ж дня 14.10.2016 року скоїли злочин відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та заволоділи їх грошовими коштами за обставин як зазначено в обвинувальному акті;
- по епізоду розбійного нападу, пояснив, що він, ОСОБА_10 , в жовтні 2016 року проживав в с. Суворовське, Тульчинського району Вінницької області. Раніше він був засуджений, і в березні 2016 року його умовно-достроково звільнили. В цьому ж селі проживають його дід ОСОБА_13 і баба ОСОБА_12 14.10.2016 року в першій половині дня він, ОСОБА_10 , вживав пиво разом із своїм знайомим неповнолітнім на той час ОСОБА_11 біля магазину в с. Суворовське, Тульчинського району Вінницької області, під час чого він запропонував ОСОБА_11 піти до його баби - ОСОБА_15 та діда ОСОБА_16 , щоб їх пограбувати, викравши в них гроші, так як він вважав, що у них є гроші, тому що вони постійно отримували пенсію. ОСОБА_11 на його прозицію погодився, після чого вони пішли до житлового будинку ОСОБА_14 . Близько 12:00 год. він разом із ОСОБА_17 прийшов на територію домогосподарства ОСОБА_14 , коли вони підійшли до вхідних дверей будинку, то він постукав, до дверей підійшла ОСОБА_18 яка запитала, хто там. Він їй назвався і ОСОБА_19 відчинила двері, після чого він, ОСОБА_10 , зайшов всередину і відштовхнув ОСОБА_19 від себе, внаслідок чого вона впала на підлогу лицем донизу, він схопив її за шию і придавив до підлоги, і в цей час гукнув, щоб зайшов ОСОБА_11 цей саме час ОСОБА_19 почала кричати, щоб не вбивали, і коли зайшов ОСОБА_11 , він, ОСОБА_10 , сказав йому тримати потерпілу ОСОБА_19 і закрити їй рота, щоб не кричала. Після чого, ОСОБА_11 руками схопив за шию потерпілу ОСОБА_19 та притиснув її до підлоги, щоб остання не чинила опору і та перестала кричати. Тоді він пішов в кімнату до свого діда ОСОБА_20 , який лежав на ліжку, в цей час дід схопив сокиру і замахнувся, але він скинув його на підлогу, і сказав, щоб той віддав йому гроші. При цьому він взяв діда за горло і придушив. Тоді дід схопив спортивні штани, але він зрозумівши, що там можуть бути гроші, вирвав їх із рук діда і вибіг з будинку, сказавши в коридорі, щоб ОСОБА_21 йшов за ним. Вийшовши з будинку, він відбіг на якусь відстань і подивився вміст кишень штанів, де виявив 2500 грн. та два паспорти громадян України на ім`я його баби і діда ОСОБА_22 . Гроші вони забрали собі, а паспорти і спортивні штани викинули в ставок. Після цього, до ставу під`їхав автомобіль таксі, який він попередньо викликав, коли вони йшли грабувати діда з бабою. Сівши в таксі, вони поїхали в с. Тиманівка у місцеве кафе, де відпочивали, вживаючи спиртні напої. витратили усі гроші на власні потреби. У вчиненому щиро кається, жалкує про скоєння ним злочину, просив суд суворо його не карати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою винуватість у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, визнав повністю, каявся у вчиненому та пояснив, що він, ОСОБА_11 , проживав в жовтні 2016 року в с. Суворовське разом зі своєю матір`ю ОСОБА_23 та її чоловіком ОСОБА_24 , в якого є син ОСОБА_25 , і з яким він приятелює. Останній раніше був судимий. Сам він навчався в ОСОБА_26 допоміжній школі, був на той час неповнолітнім. В цьому ж селі проживають дід і баба ОСОБА_10 , - ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . 14.10.2016 року в першій половині дня він, ОСОБА_11 , разом із ОСОБА_10 , вживали пиво разом біля магазину «СВ» біля ставу в с. Суворовське, Тульчинського району Вінницької області, під час чого ОСОБА_10 запропонував йому, ОСОБА_11 , піти до його баби - ОСОБА_15 та діда ОСОБА_16 , щоб їх пограбувати, викравши в них гроші. На його пропозицію він, ОСОБА_11 погодився і вони пішли до будинку ОСОБА_29 . По дорозі ОСОБА_30 викликав автомобіль таксі до ставу, що розташований в с. Суворовське. Близько 12:00 год. 14.10.2016 року він разом із ОСОБА_24 прийшов до домогосподарства ОСОБА_29 . Коли вони підійшли до вхідних дверей будинку, ОСОБА_30 постукав. До дверей підійшла ОСОБА_19 , яка запитала, хто там, і ОСОБА_30 сказав, що це він, її онук. Потім ОСОБА_19 відчинила двері, після чого ОСОБА_25 зайшов всередину і зачинив за собою двері. Одразу з-за дверей він почув крики ОСОБА_19 та звук, що хтось впав, а також голосні чоловічі крики. Він зрозумів, то кричав ОСОБА_27 . Потім ОСОБА_25 відчинив двері і він побачив на підлозі ОСОБА_19 , яка лежала та голосно кричала, а на ліжку - ОСОБА_16 , над яким стояв ОСОБА_25 . Він зайшов до будинку і ОСОБА_30 сказав йому, щоб він тримав ОСОБА_19 і закрив їй рота, щоб та не кричала. Тоді він підійшов до ОСОБА_19 , яка лежала на підлозі обличчям донизу, і взяв її за шию і притис до підлоги, щоб та не кричала та не бачила його. ОСОБА_19 просила не вбивати і сказала, що віддасть гроші. В цей час ОСОБА_30 перебував в кімнаті, де знаходився ОСОБА_31 , і він чув, як той говорив дідові, що якщо він віддасть гроші, то вони відпустять їх живими. ОСОБА_31 витягнув з - під матрацу спортивні штани, і сказав, що в них гроші. Тоді ОСОБА_25 вихопив штани з рук і вибіг з будинку. Побачивши у ОСОБА_32 в руках штани, він відпустив ОСОБА_33 , яку ввесь цей час утримував, після чого побіг вслід за ОСОБА_34 . Вибігши з будинку, вони подивились кишені і знайшли там паспорти громадян України діда та баби, а також гроші в сумі 2500 грн., які були загорнуті у прозорий поліетеленовий пакет. Гроші ОСОБА_30 забрав собі, а паспорти він потім викинув у ставок. Потім до ставка, де він викинув паспорти, приїхав автомобіль таксі. Сівши у таксі, вони поїхали у сусіднє с. Тиманівку, де у місцевому кафе відпочивали, вживаючи спиртні напої, витратили усі гроші на власні потреби. У вчиненому щиро кається, жалкує про скоєння ним злочину, просив суд суворо його не карати.
Поряд з визнанням вини обвинуваченими, їх винуватість в скоєнні злочинів підтверджується дослідженими в судовому засіданні такими доказами:
- витягом з ЄРДР від 14.10.2016 року, за яким до ЄРДР за № 0000632 за зверненням ОСОБА_12 внесено відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, а саме скоєного ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розбійного нападу відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , поєднаного з проникненням у житло та насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, скоєного 14.10.2016 року приблизно о 12:00 год. у АДРЕСА_3 , внаслідок якого підозрюваними було відкрито викрадено належні ОСОБА_13 спортивні штани вартістю 100 грн. та належні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 2500 грн., які знаходились у кишені вказаних спортивних штанів (а.с. 150, т.1);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.10.2016 року, згідно із яким ОСОБА_12 повідомила про вчинений злочин, передбачений ч.3 ст. 187 КК України, а саме скоєного ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розбійного нападу відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , поєднаного з проникненням у житло та насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, скоєного 14.10.2016 року приблизно о 12:00 год. у АДРЕСА_3 , внаслідок якого підозрюваними було відкрито викрадено належні ОСОБА_13 спортивні штани вартістю 100 грн. та належні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 2500 грн., які знаходились у кишені вказаних спортивних штанів (а.с.а.с. 152-153, т.1);
- заявою ОСОБА_12 від 14.10.2016 року про надання дозволу працівникам поліції для огляду місця її проживання, - території домоволодіння та будинку по АДРЕСА_3 (а.с. 154 т.1),
- протоколом огляду місця події від 14.10.2016 року з фото-таблицею до нього, під час якого проведено огляд місця скоєння злочину, - належних ОСОБА_12 та ОСОБА_13 території домоволодіння та будинку по АДРЕСА_3 , де було скоєно відносно них розбійний напад (а.с. 155-161 т.1);
- заявою ОСОБА_7 від 17.10.2016 року про надання дозволу працівникам поліції для огляду місця її проживання, - території домоволодіння та будинку по АДРЕСА_2 (а.с. 162 т.1);
- протоколом огляду місця події від 17.10.2016 року з фото-таблицею до нього, під час якого в домогосподарстві в АДРЕСА_2 , де зареєстрований ОСОБА_11 , на горищі виявлено та вилучено спортивні штани, які належать потерпілому ОСОБА_13 (а.с. 163- 166 т.1);
- протоколом огляду місця події від 17.10.2016 р. та фото-таблицею до нього, під час якого в ставку с. Суворовське виявлено та вилучено паспорти громадян України на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_12 (а.с. 167- 169 т.1);
- висновком судово-медичної експертизи № 148 від 18.10.2016 р., відповідно до якого у ОСОБА_12 мали місце тілесні ушкодження у вигляді саден в області голови та обличчя. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмета (предметів), що могло бути в термін і за обставин, на які вказує обстежена, і по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, та постановою слідчого про призначення цієї експертизи (а.с. 171, 170 т.1);
- висновком судово-медичної експертизи № 149 від 18.10.2016 р., відповідно до якого у ОСОБА_13 мали місце тілесні ушкодження у вигляді садни в області шиї зліва. Дані тілесне ушкодження виникли від дії тупого предмета (предметів), що могло бути в термін і за обставин на які вказує обстежена, і по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я; та постановою слідчого про призначення цієї експертизи (а.с. 173, а.с. 172 т.1);
- витягом з ЄРДР від 21.10.2016 року, за яким до ЄРДР за рапортом слідчого ОСОБА_35 внесено відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 304 КК України, а саме скоєного ОСОБА_10 втягнення неповнолітнього ОСОБА_11 у протиправну діяльність 14.10.2016 року приблизно о 12:00 год. у с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області, а саме скоєння ним разом із неповнолітнім розбійного нападу відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с. 176, т.1);
- рапортом чергового Тульчинчького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області від 20.10.2016 року, згідно із яким 20.10.2016 року о 22:40 год. Тульчинчьким ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області було зареєстровано рапорт слідчого (повідомлення) про скоєний ОСОБА_10 злочин, відповідальність, за який передбачена ч.1 ст. 304 КК України (а.с. 177 т.1);
- паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 17.08.2010 р. Тульчинським РВ УМВС України, підтверджується особа обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 178 т.1);
- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12.04.2001 року, яким підтверджується особа обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також його неповнолітній вік станом на час скоєння злочину, - 14.10.2016 року (а.с. 200 т.1);
- постановою про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання від 30.10.2016 року, за якою спортивні штани, паспорти громадян України на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_13 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000632 (а.с. 201 т.1);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.11.2016 р. та відеозаписом до нього, проведеним за участю підозрюваного ОСОБА_11 , відповідно до якого останній на місці розповідає та показує про обставини вчинення кримінального правопорушення за його участю та ОСОБА_10 , повідомивши про всі відомі йому обставини скоєння злочину (а.с. 202-204 т.1);
- висновком судово-психіатричного експерта № 181 від 22.05.2017, проведеної відносно неповнолітнього ОСОБА_11 , відповідно до висновків якої, в період вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_11 на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності.
В період вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_11 міг усвідомлювати свої дії, керувати ними та передбачати їх наслідки.
В теперішній час ОСОБА_11 на хронічне психічне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. Він є особою з акцентуацією рис характеру по демонстративно-нестійкому типу, що є варіантом психічної норми.
В теперішній час ОСОБА_11 може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_11 не потребує. (а.с.а.с. 44-48 т.2).
Оцінені в сукупності зазначені докази переконливо підтверджують винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у скоєнні поставлених їм за вину злочинів.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
При цьому суд бере до уваги визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.
Обираючи покарання ОСОБА_10 , суд пом`якшуючими його обставинами враховує щире каяття, правдиві показання.
Також суд, ухвалюючи вирок та призначаючи покарання ОСОБА_10 , визнає обставини, які його обтяжують, - рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_10 , враховує його особу, який є осудним, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно, є раніше судимим за скоєння умисних тяжкого та нетяжких злочинів, на утриманні нікого не має, офіційно не був працевлаштований, але мав тимчасові заробітки підсобним робітником на будівництві, має молодий вік, має задовільний стан здоров`я.
Таким чином, з урахуванням вказаних, встановлених під час судового розгляду обставин у їх сукупності, з огляду на скоєння обвинуваченим в період умовно-дострокового звільнення та не відбутого покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, нових, - одного тяжкого та одного особливо тяжкого стосовно ст. 12 КК України злочинів, (кримінальних правопорушень) щодо осіб похилого віку; враховуючи особу винного, який є осудним, раніше судимим за скоєння умисних тяжкого та нетяжких злочинів, за місцем проживання характеризується позитивно; жалкує про скоєне; щиро кається; суд дійшов обґрунтованого висновку, що виправити обвинуваченого ОСОБА_10 і запобігти скоєнню ним нових кримінальних правопорушень (злочинів) можливо лише за умови ізоляції його від суспільства з призначенням йому покарання відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 187 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді реального позбавлення волі, у межах установлених санкцією цих статтей, із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації в дохід держави належного обвинуваченому ОСОБА_10 на праві власності майна, яке буде достатнім для виправлення особи обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень (злочинів) та при цьому не порушить справедливий баланс між вказаними інтересами суспільства та правами ОСОБА_10 .
При цьому, на підставі ст. 71, ст. 72, ч.4 ст. 81 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання за ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 187, ч.1 ст.70 КК України необхідно частково приєднати частину невідбутого повністю покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік і 26 днів, яке було визначено вироком Тульчинського районного суду від 12.11.2012 року, та остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років одинадцять місяців з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 необхідно рахувати з моменту його затримання, - 02.11.2016 року.
Також у строк відбування основного покарання у виді позбавлення волі за цим вироком необхідно зарахувати ОСОБА_10 на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) строк попереднього ув`язнення, починаючи із 02.11.2016 року по день ухвалення вироку, - 15.04.2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, станом на день ухвалення вироку строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 складає 1626 днів, що становить 3252 дні позбавлення волі (1626 днів*2=3252 дні).
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили необхідно змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Обираючи покарання ОСОБА_11 , суд обтяжуючою його обставиною враховує вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, а пом`якшуючими його обставинами враховує щире каяття, правдиві показання, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_11 , враховує його особу, який є осудним, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, він є особою з акцентуацією рис характеру по демонстративно-нестійкому типу, що є варіантом психічної норми; за місцем проживання характеризується позитивно, є раніше несудимим; на утриманні нікого не має; офіційно не був працевлаштований, але мав тимчасові заробітки підсобним робітником на будівництві, має молодий вік, має задовільний стан здоров`я.
Також призначаючи покарання ОСОБА_11 , суд враховує досудову доповідь Тульчинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області від 25.03.2021 р., за якою з огляду на особу ОСОБА_11 , спосіб його життя, історію правопорушень, виправлення ОСОБА_11 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та він не становить високої небезпеки для суспільства, а рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення середній.
Таким чином, з урахуванням вказаних, встановлених під час судового розгляду обставин у їх сукупності, з огляду на скоєння обвинуваченим у неповнолітньому віці одного особливо тяжкого стосовно ст. 12 КК України злочину (кримінального правопорушення) щодо осіб похилого віку; враховуючи особу винного, який є осудним, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, він є особою з акцентуацією рис характеру по демонстративно-нестійкому типу, що є варіантом психічної норми; за місцем проживання характеризується позитивно, є раніше несудимим; на утриманні нікого не має; офіційно не був працевлаштований, але мав тимчасові заробітки підсобним робітником на будівництві, має молодий вік, має задовільний стан здоров`я; жалкує про скоєне; щиро кається; був втягнений у вчинення злочину повнолітньою особою, проживав разом з матір`ю, однак вчинив особливо тяжкий злочин, суд з урахуванням вимог ст.ст. 50, 102, ч.2 ст. 98 КК України дійшов обґрунтованого висновку, що виправити обвинуваченого ОСОБА_11 і запобігти скоєнню ним нових кримінальних правопорушень (злочинів) можливо лише за умови ізоляції його від суспільства з призначенням йому покарання у виді реального позбавлення волі у межах, установлених санкцією, передбаченою ч.3 ст.187 КК України, без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст. 98 КК України даний вид додаткового покарання до неповнолітніх не застосовується, а злочин ним було скоєно у неповнолітньому віці.
Таке покарання буде достатнім для виправлення особи обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень (злочинів) та при цьому не порушить справедливий баланс між вказаними інтересами суспільства та правами ОСОБА_11 .
Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 необхідно рахувати з моменту його затримання, - 23.03.2020 року.
При цьому, у строк відбування покарання у виді позбавлення волі за цим вироком необхідно зарахувати ОСОБА_11 на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) період часу перебування його під вартою (попереднє ув`язнення), починаючи з 23.03.2020 року по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
18.02.2021 року ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 діб, строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується 18.04.2021 року о 16 год. 10 хв.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили необхідно залишити попередній, - у вигляді тримання під вартою на строк не більше 60 днів, який рахувати із дня постановлення вироку, з метою забезпечення виконання вироку та уникнення ризиків ухилення обвинуваченого від суду і продовження злочинної діяльності, з огляду на його засудження за вчинення особливо тяжкого злочину до реальної міри покарання, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а також враховуючи те, що у період до його затримання він постійного офіційного місця роботи засобів до існування та інших вагомих особистісних і соціальних чинників стримуючого характеру не мав, тривалий час переховувався від суду, у зв`язку із чим він був оголошений 23.10.2019 р. ухвалою суду у розшук, перебував у розшуку до січня 2020 року.
За таких обставин питання про речові докази вирішується на підставі ст.ст. 100, 170, 174 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлявся та процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

Ухвалив:
ОСОБА_10 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 187 КК України і призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;
- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк вісім років із конфіскацією майна.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_10 покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 187 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, - у виді позбавлення волі на строк вісім років із конфіскацією майна.
На підставі ст. 71, ст. 72, ч.4 ст. 81 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання за ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 187, ч.1 ст.70 КК України частково приєднати частину невідбутого покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік і 26 днів, яке було визначено вироком Тульчинського районного суду від 12.11.2012 року, та остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років одинадцять місяців з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його затримання, - 02.11.2016 року.
У строк відбування основного покарання у виді позбавлення волі за цим вироком зарахувати ОСОБА_10 на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) строк попереднього ув`язнення, починаючи із 02.11.2016 року по день ухвалення вироку, - 15.04.2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, станом на день ухвалення вироку строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 складає 1626 днів, що відповідає 3252 дням позбавлення волі (8 років 11 місяців позбавлення волі).
Звільнити засудженого ОСОБА_10 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі за цим вироком на підставі ч.5 ст.72 КК України, оскільки на день винесення вироку він повністю відбув призначене йому покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років одинадцять місяців.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнити його негайно з під варти у залі суду.
ОСОБА_11 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України і призначити йому із застосуванням ч.2 ст. 98 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк сім років без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту його затримання, - 23.03.2020 року.
У строк відбування покарання у виді позбавлення волі за цим вироком зарахувати ОСОБА_11 на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) період перебування його під вартою (попереднє ув`язнення), починаючи з 23.03.2020 року по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити попередній утримання під вартою, але зі строком дії не більше 60 днів, який рахувати, починаючи із 15.04.2021 року.
Речові докази, - спортивні штани, паспорти громадян України на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , - повернути ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2