Справа № 639/1150/21
Провадження №1-кп/639/272/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2020 за №0000637, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Вірменія, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Баку, Азербайджан, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, офіційно не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, холостого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зі слів ФОП, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До початку підготовчого судового засідання прокурор надіслав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Вважає, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

В обґрунтування посилався на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення й те, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на волі ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 можуть переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та можуть вчинити інші кримінальні правопорушення. Менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, не зможуть забезпечити виконання покладених на них процесуальних обов`язків. Крім того, ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні злочину, вчиненого із погрозою застосування насильства, що у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України надає суду право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та необхідність обрання щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинучені ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали доводи захисників.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, щодо клопотання дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів проти власності, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 перебуваючи на свободі можуть:

- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину об`єктивно свідчить про наявність ризику того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів можуть вдатися до таких дій;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки наразі ще не розпочався судовий розгляд, всі потерпілі та свідки обвинувачення ще не допитані, що не виключає можливості обвинувачених їх схилити до зміни раніше наданих показів;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: 1) вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 злочину; 2) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у вчиненні інкримінованого їм особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти власності, за яке передбачене законом покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 3) вік та стан здоров`я обвинувачених, які інвалідності не мають; 4) дані про особу обвинувачених та їх репутацію, які раніше не судимі, мають постійне місце проживання, не мають офіційного джерела доходу та місця роботи.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалами Київського районного суду м. Харкова від 20 та 21 січня 2021 року у відношенні підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строком до 02.03.2021 включно.

Суд враховує, що ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є вдівцем, тобто він самостійно виховує малолітню доньку, стан його здоров`я, проте зазначені обставини не зменшують існування ризиків. Ці обставини враховувались як при обранні так і при продовженні запобіжного заходу.

Також суд бере до уваги те, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року скасовано ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 серпня 2020 року (якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_12 , погодженого з прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_13 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000637 від 21.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України) та постановлено нову про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з фактичних обставин справи ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства та вбивства близького родича потерпілого вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, тобто зазначене свідчить про наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права власності та здоров`я населення що відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

Судом не встановлено, а стороною захисту в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Суд вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у разі визнання їх виннними, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілого, вчинення інших кримінальних правопорушень, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, впливу на потерпілого у цьому кримінальному провадженні та переховування від досудового розслідування та суду.

Суд вважає, що наведені прокурором в підготовчому судовому засіданні підстави застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування на даний час не змінилися.

Судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу, а отже, виникає необхідність продовження строку вказаного запобіжного заходу оскільки судом було встановлено, що вищезазначені ризики існують. Жодних обставин, які б свідчили про зменшення вищеперелічених ризиків та можливість зміни обвинуваченим запобіжного заходу не встановлено.

Виходячи з наведеного є всі підстави задовільнити клопотання прокурора та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених доцільним є продовження строку обраного ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи той факт, що дане кримінальне правопорушення було вчинено із погрозою застосування насильства, та керуючись вищенаведеними нормами закону, суд вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 315, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 29 квітня 2021 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1