Справа № 366/335/20
Провадження № 1-кп/366/37/21
В И Р О К
іменем України

11 травня 2021 року Іванківський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області кримінальне провадження № 0000032 від 21.01.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Оране Іванківського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, з повною загальною середньою освітою, неодружений, раніше неодноразово судимого останній раз 03.04.2019 Іванківським районним судом Київської області, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 20.01.2020, близько 15 години, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, перебуваючи в приміщенні кухні житлового будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_6 , звернув увагу на куртку, яка висіла на стіні та вирішив повторно вчинити таємне викрадення чужого майна.
В подальшому, з метою доведення свого злочинного та протиправного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу виявив та таємно викрав з внутрішньої кишені куртки гаманець чорного кольору, вартість якого в ході досудового розслідування не встановлено, з вмістом грошових коштів у сумі 3200 гривень, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , банківської карти «Ощадбанка», медичної довідки та талону до посвідчення водія, поклавши гаманець до кишені власної куртки. Після цього ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном залишив та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3200 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та пояснив суду, що 20.01.2020, близько 15 години, перебуваючи в приміщенні кухні житлового будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_6 , звернув увагу на куртку, яка висіла на стіні та вирішив повторно вчинити таємне викрадення чужого майна.
В подальшому, викрав з внутрішньої кишені куртки гаманець чорного кольору, з вмістом грошових коштів у сумі 3200 гривень, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , банківської карти «Ощадбанка», медичної довідки та талону до посвідчення водія, поклавши гаманець до кишені власної куртки. Після цього місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном залишив та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. У скоєному щиро розкаявся.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
Отже, при встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, активне сприяння розкриттю злочину та те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.
При визначенні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений за місцем проживання характеризується опосередковано, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, скоїв нетяжкий злочин, раніше судимий.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує п.3 ч.1 ст. 65 КК України, при призначенні виду та міри покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання та особу винного, а саме те, що ОСОБА_5 раніше судимий вироком Іванківського районного суду Київської області від 03.04.2019 року за ч. 2 ст. 289 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується опосередковано.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив злочин протягом іспитового строку, суд керується п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, відповідно до якого, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Разом з тим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, відповідно до якого застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання (як основного так і додаткового), призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.
Керуючись вищевикладеним, зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, а також того, що ОСОБА_5 вчинив злочин протягом іспитового строку, враховуючи вимоги Кримінального кодексу України і передбачені цим законом санкції, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише з ізоляцією від суспільства та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, суд призначає покарання за сукупністю вироків, приєднавши частково невідбуту частину покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 03.04.2019 року за ч. 2 ст. 289 КК України.
При цьому, відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження нових злочинів та цілком відповідатиме тяжкості вчиненого ним злочину.
Після набрання вироком законної сили змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_5 на тримання під вартою.
Долю судових витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Суд, на підставі ст. 100 КПК України вирішує питання щодо речових доказів:
-посвідчення водія серії НОМЕР_1 , банківську карту «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_6 , медичну довідку серії 10ААБ №567789 та талон до посвідчення водія, - передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - повернути власнику.
Керуючисьст. 69, ч. 1, ч. 4 ст. 70, ст.ст. 71, 72, 75, 76 КК України, 349, 369-370 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання по ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (три) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю вироків, приєднавши частково невідбуту частину покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 03.04.2019 року за ч. 2 ст. 289 КК України та призначити остаточно до відбуття 5 (п`ять) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Речові докази:
-посвідчення водія серії НОМЕР_1 , банківську карту «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_6 , медичну довідку серії 10ААБ №567789 та талон до посвідчення водія, - передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - повернути власнику.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту затримання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, після чого змінити на тримання під вартою.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іванківський районний суд Київської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1