Ухвала
10 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 1-17/2004
провадження № 51 2509 зно19
Суддя Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року та ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року щодо нього,
встановила:
Вироком Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року ОСОБА_2 засуджено за п. 13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.296, ч.1 ст.122, із застосуванням положень ст.70 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді довічного позбавлення волі. За ч.1 ст.162 КК ОСОБА_2 виправдано за відсутністю в його діях складу цього злочину.
Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України (далі ВСУ) від 15 лютого 2005 року вирок апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року щодо засудженого ОСОБА_2 залишено без змін.
Ухвалою судді Верховного Суду від 22 травня 2019 року заяву засудженого ОСОБА_2 залишено без руху та надано йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
Ухвалою судді Верховного Суду від 12 червня 2019 року заяву засудженого ОСОБА_2 повернуто на підставі статей 429, 462, 464, 467 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), у зв`язку з не усуненням в повному обсязі недоліків, зазначених в ухвалі судді від 22 травня 2019 року.
Ухвалою Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 червня 2019 року на підставі ч.1 ст.461, ч.3 ст.464, ч.3 ст.429 КПК відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року за нововиявленими обставинами, а заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими та виключними обставинами повернуто засудженому.
У поданій заяві від 31 липня 2021 року засуджений ОСОБА_2 порушує питання про перегляд судових рішень в межах розгляду за нововиявленими обставинами, які належать до переліку, передбаченого п.4 ч.2 ст.459 КПК, зокрема такими він вважає:
технічну помилку суду, допущену в ухвалі від 15 лютого 2005 року, про яку не було відомо суду касаційної інстанції на момент ухвалення і проголошення судового рішення, і яка повинна була бути виправлена постановою суду в порядку, передбаченому положеннями статей 332, 409, 411 КПК України в редакції 1960 року, тому підлягає скасуванню;
приховування від нього і неповідомлення його під розписку адміністрацією установи про надходження до слідчого ізолятора м. Суми 09 березня 2005 року розпорядження судді доповідача ВСУ ОСОБА_4 щодо негайного повернення ухвали ВСУ від 15 лютого 2005 року у справі (№ 5- 5856к04) без виконання, у зв`язку з допущенням технічної помилки при друкуванні змісту ухвали;
наявність в матеріалах кримінальної справи таємно заміненої (нікчемної) копії оскаржуваної ухвали від 15 лютого 2005 року, яка була отримана адміністрацією слідчого ізолятора 04 квітня 2005 року та відсутність засвідченої належним чином копії цієї ухвали, яка ним була отримана 03 березня 2005 року під розписку;
незаконність провадження кримінальної справи щодо нього, у якій частина документів від нього була прихована, що не відповідає інструкції з діловодства ведення особової справи;
зазначену в вступній частині ухвали ВСУ від 15 лютого 2005 року інформацію про його попередні судимості, які не були приведені у відповідність з нормами КК України в редакції 2001 року, зокрема за вироком Охтирського міського суду Сумської області від 15 грудня 1988 року;
необґрунтовано враховану і зазначену у вироку Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року кваліфікуючу ознаку вчинення злочину особою, яка раніше вчинила хуліганство та враховані судом обтяжуючі покарання обставини, що суперечать положенням частин 1, 3, 4 ст.67 КК, неправильну кваліфікацію його дій за ч.1 ст.115 КК так як правильною була кваліфікація за п.13 ч.2 ст.115 КК, за якою обов`язково призначався захисник;
відсутність у нього на досудовому слідстві правової допомоги захисника, через що матеріали кримінальної справи містять неналежні і недопустимі докази, а вина у вчиненні злочинів, передбачених статтями 122 і 296 КК не доведена;
наявність у матеріалах справи № 9-9/2004 постанови Охтирського міського суду Сумської області від 30 квітня 2004 року про вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту, у якій зазначені дані про його судимість, а в наявній у матеріалах справи № 1-17/2004 постанові друкованого змісту вказано про відсутність у нього судимостей.
Просить розглянути заяву з його особистою участю, призначити через Київський регіональний центр захисника, витребувати його особисту справу та кримінальну справу № 1-17/2004, скасувати оскаржувані вирок апеляційного суду та ухвалу суду касаційної інстанції, також постанову Охтирського міського суду Сумської області від 30 квітня 2004 року, повернути матеріали кримінальної справи на новий розгляд до суду першої інстанції, вирішити питання про закриття кримінальної справи щодо нього.
Водночас, засудженим ОСОБА_2 подано клопотання від 31 липня 2021 року про поновлення строку на подання заяви про перегляд ухвали ВСУ від 15 лютого 2005 року щодо нього за нововиявленими обставинами, у якому він посилаючись на положення ч.4 ст.461 КПК вважає, що нововиявлені обставини, які вказують на невинуватість або меншу винуватість засудженого перегляд судових рішень жодними строками не обмежується. При цьому зазначає, що надав до заяви процесуальне рішення розпорядження судді ВСУ ОСОБА_4 про повернення ухвали суду касаційної інстанції без виконання через помилковість, внаслідок чого він є обвинуваченим і вирок щодо нього не набрав законної сили. Вважає, що надані ним документи прямо вказують на недопустимість і неналежність доказів у матеріалах кримінальної справи № 1-17/2004, які зібрані з порушенням його права на захист. Стверджує, що невиконання професійних обов`язків адміністрацією слідчого ізолятора в частині неповідомлення і не ознайомлення його під розписку з розпорядженням судді ВСУ ОСОБА_4 про повернення ухвали від 15 лютого 2005 року, ще й станом на сьогодні, призвело до пропущення ним строку на подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.
Згідно з вимогами ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Положеннями ч. 2 ст. 459 КПК визначено, що нововиявленими обставинами визнаються:
штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, окрім іншого зазначаються:
обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду;
обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин та зміст вимог до суду.
Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження, усунення суперечностей у доказах та перевірки процедури розгляду справи. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.
Всупереч наведеним вимогам закону, як убачається зі змісту заяви, в ній не містяться обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких, зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК, які не були відомі та не могли бути відомі суду і заявнику як під час розгляду справи судом першої інстанції 11 жовтня 2004 року так і при перегляді судом касаційної інстанції 15 лютого 2005 року кримінальної справи за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_2 .
Крім того, засудженим у заяві не наведено належних обґрунтувань, яким чином вказані ним обставини узгоджуються з положеннями п.4 ч.2 ст.462 КПК, та яким чином, на його думку, технічна помилка в оскаржуваній ухвалі, наявність розпорядження судді ВСУ про повернення ухвали, не приведення у відповідність з нормами КК судимості, неправильна кваліфікація його дій та необґрунтоване врахування обтяжуючих покарання обставин, наявність у справі неналежних і недопустимих доказів, порушення права на захист, суперечності при зазначенні його судимостей свідчать про наявність нововиявлених обставин, при тому що, він особисто був присутній у судовому засіданні 15 лютого 2005 року в суді касаційної інстанції та копію ухвали отримав 03 березня 2005 року під розписку, і не міг не знати про зазначені ним порушення.
Крім цього, посилаючись як на нововиявлену обставину, а саме на те, що його не було повідомлено і не ознайомлено з розпорядженням судді ВСУ ОСОБА_4 щодо негайного повернення ухвали ВСУ від 15 лютого 2005 року без виконання, що у матеріалах кримінальної справи міститься замінена копія оскаржуваної ухвали від 15 лютого 2005 року та відсутня засвідчена належним чином копія цієї ухвали, яку він отримав 03 березня 2005 року, ОСОБА_2 у заяві не зазначив обґрунтувань про те, яким чином таке порушення вплинуло на законність прийнятого судового рішення у кримінальній справі та не вказав про те, у який час конкретно він дізнався чи міг дізнатися про зазначені обставини, враховуючи те, що він був присутній під час розгляду в касаційному порядку справи щодо нього.

Як вбачається із заяви, ОСОБА_2 ставить вимогу про скасування, в тому числі постанови Охтирського міського суду Сумської області від 30 квітня 2004 року та просить вирішити питання про закриття кримінальної справи щодо нього, однак така вимога не узгоджується з повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, визначеними положеннями ч.1 ст. 467 КПК.
Відповідно до ч. 1 ст. 463 КПК України про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який перший допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин. Ч. 1 ст. 467 КПК передбачено, що суд при ухваленні нового судового рішення користується повноваженнями відповідної судової інстанції.
Разом з тим, у заяві ОСОБА_2 порушує питання про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року та ставить вимогу про його скасування, що не ґрунтується на положеннях ч. 1 ст. 463, ч. 1 ст. 467 КПК, при цьому засуджений не навів обґрунтувань про те, чому питання про перегляд вироку апеляційного суду він порушує перед Верховним Судом, враховуючи, що вирок був постановлений судом апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч.1 ст.461 КПК заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
У клопотанні про поновлення строку, посилаючись на невиконання професійних обов`язків адміністрацією слідчого ізолятора в частині неповідомлення і не ознайомлення під розписку з розпорядженням судді ВСУ ОСОБА_4 про повернення ухвали від 15 лютого 2005 року, ще й станом на сьогодні, засуджений вважає, що це призвело до пропущення ним строку на подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.
Однак, ОСОБА_2 у клопотанні про поновлення строку не навів жодних мотивів, коли конкретно він дізнався чи міг дізнатися про обставини, які, на його думку, свідчать про порушення його прав у цій частині, та могли вплинути чи вплинули на своєчасність подання ним відповідної заяви.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано без додержання вимог, передбачених ст. 462 цього Кодексу, постановляє ухвалу про
залишення заяви без руху, в якій зазначаються недоліки заяви та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала заяву.
З урахуванням вищезазначеного, є підстави для залишення без руху заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та встановлення строку для усунення допущених недоліків. При повторному зверненні до суду засудженим має бути усунуто вищезазначені недоліки та підтверджено, що ним не пропущено строку на їх усунення.
Водночас, прохання засудженого розглянути заяву з його особистою участю та призначити йому захисника через Київський регіональний центр, не може бути вирішено на даній стадії провадження, оскільки такі питання вирішуються судом касаційної інстанції у разі відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами. Проте, засуджений не позбавлений процесуального права особисто звернутися до вказаного центру із відповідною заявою для вирішення такого питання.
Керуючись ч. 1 ст. 429, ч. 3 ст. 464 КПК, Суддя
ухвалила:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року та ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року щодо нього, залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків заяви п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали заяву буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Касаційного кримінального суду ОСОБА_1
Верховного Суду