Справа № 185/1202/21
Провадження № 1-кс/185/333/21
22 лютого 2021 року м.Павлоград
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 18 лютого 2021 року, о 11.32 год., перебуваючи на автопарковці навпроти шахти «Тернівська» по вул. Харківській, 1, м. Тернівка, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою із головним спеціалістом Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 , одержав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 10 000 грн. за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме за вирішення питання щодо не притягнення до відповідальності ОСОБА_7 під час розгляду Тернівським міським судом справи про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.
18 лютого 2021 року, об 11:54 год., було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у приміщені Тернівського міського суду за адресою: м. Тернівка, вул. Лермонтова, 15 Б, у порядку ст. 208 КПК України та на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 та ст. 236 КПК України, у присутності понятих під час затримання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone XR» ішеі: НОМЕР_1 .
Крім того, у подальшому громадянка ОСОБА_5 добровільно видала своє посвідчення № 194/023 консультанта Тернівського міського суду Дніпропетровської області.
Слідство вважає, що вилучене майно є предметом злочину по даному кримінальному провадженні і у разі ненакладення арешту неможливо буде провести слідчі дії, спрямовані на підтвердження або спростування даного факту.
Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даного речового доказу, необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1