ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1072/21 Справа № 207/713/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000154, №0001622 за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягався;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року ОСОБА_9 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 , що був обраний ухвалою суду від 24.02.2020 р. у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - скасовано та звільнено ОСОБА_9 з-під варти із зали суду.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_9 зараховано строк попереднього ув`язнення з 24 лютого 2020 року по 20 січня 2021 року включно.
Цивільну позовну заяву задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 471 (чотириста сімдесят одна) гривня 00 копійок.
Цивільну позовну заяву задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 8 772 (вісім тисяч сімсот сімдесят дві) гривні 20 копійок суму матеріальної шкоди та 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок суму моральної шкоди, а всього загальна сума стягнення становить: 11 772 (одинадцять тисяч сімсот сімдесят дві) гривні 20 копійок.
Доля речових доказів та процесуальних витрат вирішена у відповідності вимог процесуального закону.
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року виправлено описку у п`ятому абзаці резолютивній частині вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року, а саме: п`ятий абзац резолютивної частини вироку викладено в наступній редакції: «На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_9 зараховується строк попереднього ув`язнення з 24 лютого 2020 року по 20 січня 2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі».
Так, 18.10.2016 року, о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, зайшов зі сторони городу через неогороджену частину території подвір`я до приміщення літньої кухні, яка розташована за адресою, АДРЕСА_2 , де мешкав ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_9 , перебуваючи за вищевказаною адресою, скориставшись тим, що потерпілого ОСОБА_11 немає вдома та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа відчинив вхідні двері літньої кухні за адресою: АДРЕСА_2 , і проник в середину вказаного приміщення. Після чого, знаходячись в середині вказаного приміщення,цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями він здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав належне ОСОБА_11 майно, ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1278-19 від 18.03.2019, станом на 19.10.2016 становить: кутова шліфмашинка (болгарка) «DWT WS 13-180 D» - 884 грн. 00 коп.; крісло-кровать «Сагр рго» комуфляжне - 1080 грн. 00 коп.; динамометричний ключ «Intertool» 3/8, який знаходився у футлярі з пластмаси - 448 грн. 50 коп.: крісло складне «Сагр рго» зеленого кольору з алюмінієвими ніжками з відкидним алюмінієвим столиком - 720 грн. 00 коп.; компресор «Forte 2.0 HP» - 3952 грн. 00 коп.; кутова шліфмашинка (болгарка) «Інтерскол 230/2100 М» - 780 грн. 00 коп.; плоскошліфувальна машина «Протон 220» - 292 грн. 50 коп.; електрорубанок «Інтерскоп Р-82/650» - 1105 грн. 00 коп.; кутова шліфмашинка (болгарка) «Сталь 14 - 180 РД» - 845 грн. 00 коп.; рибацькі спінінги «Crocodile» 1, 2 m у кількості 2 шт. та 1,5 m у кількості 1 шт. - 95 грн. 96 коп. та 51 грн. 84 коп.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_9 з місця кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 10254 грн. 80 коп.
Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше приміщення.
Повторно 03.02.2019 року близько 12 годині 00 хвилин ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, прийшов на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в якому мешкає ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_9 , перебуваючи за вищевказаною адресою, скориставшись незамкненими вхідними дверима будинку АДРЕСА_3 та тим, що потерпілої ОСОБА_10 немає вдома та за його діями ніхто не спостерігає, проник в середину вказаного житла. Знаходячись в середині вказаного будинку, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями він здійснює безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав належне потерпілій майно, ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 966-19 від 21.02.2019 року, станом на 03.02.2019 року становить: телевізор «Samsung», модель UE-32EH4000-3959 грн.; мультиварка «Polars», модель PMC 0575 AD 1073 грн.; кутова шліфувальна машина «Stern», модель AG 125 M 555 грн.; електричний дриль «Днепр», модель ДЭ-950-420 грн.; тюнер «Т2» Q149HD190401858 637 грн.; безперебійник «Powercom», модель BNT 600 А 600 грн.; сумка-барсетка чоловіча нешкіряна «Moltani» - 285 грн.; а також грошові кошти у сумі 5700,00 гривень.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_9 з місця кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерплій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 13229 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житлове приміщення, вчиненому повторно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити в зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність в частині вирішення питання про залік досудового тримання під вартою: на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк відбування покарання ОСОБА_9 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 24 лютого 2020 року по 20 січня 2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що як вбачається із резолютивної частини вироку, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_9 зараховується строк попереднього ув`язнення з 24 лютого 2020 року по 20 січня 2021 року включно, однак судом не зазначено співвідношення попереднього ув`язнення із призначеним судом видом покарання (позбавлення волі).

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просив її задовольнити.
Захисник не заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, фактичні обставини кримінального провадження, в апеляційній скарзі прокурора не оскаржуються, інші учасники апеляційних скарг не подавали, тому апеляційному перегляду не підлягають.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при вирішення питання про залік досудового тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , колегія суддів зазначає наступне.
Так, згідно з ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
За змістом ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається зокрема рішення про залік досудового тримання під вартою.
Вказані вимоги закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону судом першої інстанції виконані суд першої інстанції не належним чином.
Апеляційним судом встановлено, що в рамках даного кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_9 ухвалою суду від 24 лютого 2020 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Так, судом першої інстанції на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_9 зараховано строк попереднього ув`язнення з 24 лютого 2020 року по 20 січня 2021 року включно.
Однак, судом першої інстанції не зазначено співвідношення попереднього ув`язнення із призначеним судом видом покарання (позбавлення волі), а саме: з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На підставі вище викладеного, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 5 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Виправлення даного недоліку не потребує скасування або зміни вироку в цій частині, оскільки питання визначення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання не погіршує становище обвинуваченого.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовною підставою для зміни або скасування вироку суду, колегією суддів не встановлено.
Крім того, внесення виправлень у вирок суду ухвалою в порядку ст. 379 КПК України, якою суд вирішив питання в частині зарахування строку попереднього ув`язнення, вказавши в резолютивній частині вироку про зарахування ОСОБА_9 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 лютого 2020 року по 20 січня 2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність, оскільки це не є опискою чи арифметичною помилкою в розумінні ст. 379 КПК України, у зв`язку з чим ухвала про виправлення описки підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_9 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 24 лютого 2020 року по 20 січня 2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року щодо ОСОБА_9 , про виправлення описки скасувати.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4