КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/342/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 11.11.2020 включно.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням підозрюваний ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги. В апеляційних скаргах апелянти просять скасувати оскаржувану ухвалу, як незаконну і відмовити у задоволенні клопотання.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_6 , зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконна, а матеріали справи сфальсифіковані.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 , зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Також апелянт зазначає, що слідчим суддею проігноровано доводи сторони захисту про фальшування стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження, через невиконання стороною обвинувачення вимог статті 1 КПК України. Між Україною та Вірменією немає будь-яких міжнародних угод та домовленостей щодо виконання вимог Європейської конвенції про передачу проваджень у кримінальних справах (ETS N73) від 22.01.1993. Стороною обвинувачення слідчому судді надано незавірену копію листа від компетентних органів Республіки Вірменії про начебто ініціювання притягнення Україною ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності. В порушення вимог ч. 7 ст. 99 КПК України сторона обвинувачення відмовилась надати стороні захисту оригінал цього листа, тому сторона захисту вважає, що немає доказів існування цього листа в природі, даний факт підтверджується і тим, що Офісом Генерального прокурора сторона захисту повідомлена, що станом на травень 2020 року будь-яких матеріалів щодо ОСОБА_6 , у тому числі матеріалів кримінальної справи, до Офісу Генерального прокурора не надходило.
Крім того апелянт зазначає, що строк притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності сплив 10.08.2020. Проігноровано доводи сторони захисту щодо не виконання вимог ч. 1, ч. 3 ст. 595 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
13.08.2020 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
01.09.2020 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.10.2020 включно в межах строку досудового розслідування.
За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Однак постановою заступника Генерального прокурора від 02.10.2020 строк досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження продовжено до 3 (трьох) місяців, а саме до 11.11.2020.
02.10.2020 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Офісу генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням пропродовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .
На обґрунтування вимог клопотання слідчий послався на те, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 спливає 11.10.2020 року, однак до даного часу закінчити досудове розслідування неможливо у зв`язку із необхідністю проведення певного кола процесуальних та слідчих дій, проведення експертиз та відсутністю підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному на непов`язаний з триманням під вартою, оскільки він підозрюється, у вчиненні особливо тяжкого злочину.
На думку слідчого, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 , як особа що вже притягувалася до кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду,знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом їх залякування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відтак, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може перешкоджати досудовому розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності щодо себе чи інших учасників злочинної групи.
06.10.2020 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 11.11.2020 включно.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в матеріалах клопотання, встановив наявність обґрунтованої підозри про причетність підозрюваного ОСОБА_6 , до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Крім того слідчий суддя дослідивши матеріали кримінального провадження, встанови, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 відповідає меті застосування запобіжного заходу у відповідності до ч.1 ст.177 КПК України - забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки ризики, які були наявні при вирішені питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного продовжують існувати.
Також слідчим суддею під час судового розгляду встановлено, що на даний час з об`єктивних причин не проведено ряд слідчих та процесуальних дій, експертиз, які мають значення для вирішення питань, передбачених ст.2 КПК України.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Задовольняючи клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином та за який, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення, не зменшились.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні процесуальних та слідчих (розшукових) дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість злочину, конкретні обставини вчинення злочину, дані про особу підозрюваного, в їх сукупності та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Крім того, слідчим суддею місцевого суду вірно не визначено альтернативний запобіжний захід в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, характеру висунутої підозри ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.
Отже, твердження апелянтів, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є безпідставними, оскільки оскаржувана ухвала ухвалена згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, із зазначенням мотивів прийняття такого рішення, тобто є обґрунтованою, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом та не суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Доводи захисника ОСОБА_7 про незаконність здійснення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 на території України у зв`язку з відсутністю клопотання компетентного органу Республіки Вірменія про порушення кримінального переслідування та недотриманням строків притягнення до кримінальної відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, виходячи з наступного.
Згідно ст.542 КПК України міжнародне співробітництво під час кримінального провадження полягає у вжитті необхідних заходів з метою надання міжнародної правової допомоги шляхом вручення документів, виконання окремих процесуальних дій, видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, тимчасової передачі осіб, перейняття кримінального переслідування, передачі засуджених осіб та виконання вироків. Міжнародним договором України можуть бути передбачені інші, ніж у цьому Кодексі, форми співробітництва під час кримінального провадження.
Питання перейняття кримінального провадження між Україною та Республікою Вірменія регулюються Європейською конвенцією про передачу провадження у кримінальних справах 1972 року, а також Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року.
В статті 4 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року зазначено, що установи юстиції Договірних Сторін надають взаємну правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах відповідно до положень цієї Конвенції. Установи юстиції Договірних Сторін надають правову допомогу й іншим установам Договірних Сторін по справах, зазначених у пункті 1 цієї статті. Правова допомога надається на підставі доручень та інших передбачених цією Конвенцією звернень, які направляються установами юстиції запитуючої Договірної Сторони установам юстиції запитуваної Договірної Сторони.
Відповідно до ч.1 ст.72 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року кожна Договірна Сторона зобов`язується за дорученням іншої Договірної Сторони здійснювати у відповідності зі своїм законодавством карне переслідування проти власних громадян, підозрюваних у тому, який вони зробили на території запитуючої Договірної сторони злочин.
В статтях 2, 13, 19 Європейської конвенції про передачу провадження у кримінальних справах 1972 року зазначено, що повноваження, які надаються Договірній Державі виключно в цілях цієї Конвенції, можуть здійснюватися лише за клопотанням про порушення кримінального переслідування, що подається іншою Договірною Державою. Усі клопотання, що передбачені цією Конвенцією, робляться в письмовій формі та надсилаються або міністерством юстиції запитуючої держави до міністерства юстиції запитуваної держави, або, за окремою взаємною домовленістю, безпосередньо органами запитуючої держави до органів запитуваної держави. При цьому, документи, що надсилаються на виконання цієї Конвенції, встановлення автентичності не потребують.
Як встановлено з матеріалів клопотання про продовження запобіжного заходу та документів, наданих прокурором в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_6 переховувався від компетентних органів Республіки Вірменія у зв`язку з чим перебував у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Вірменія для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 38-104 КК Республіки Вірменія (співучасть у вбивстві, вчиненому групою осіб або організованою групою), розшукова справа № 10421516, кримінальна справа № 10115916, а саме: вбивство, скоєне групою осіб або організованою злочинною групою, що відповідає кваліфікації злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.
04 квітня 2016 року слідчим слідчого відділу адміністративних округів Ачапняк і Даташен Слідчого управління міста Єревана винесено рішення про порушення кримінальної справи №10115916 за матеріалами, отриманими органами поліції.
Наведені обставини дають суду апеляційної інстанції достатні підстави вважати, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 перейнято компетентними органами України у відповідності до кримінального процесуального законодавства України, із застосуванням Європейської конвенції про передачу провадження у кримінальних справах 1972 року, та Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, та з дотриманням встановлених строків для притягнення до кримінальної відповідальності.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Разом з наведеним вище, колегія суддів враховує, що оскаржена ухвала, законність якої перевіряється, припинила свою дію.
На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом та з урахуванням того, що строк дії оскаржуваної ухвали закінчився, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга - задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 11.11.2020 включно, - залишити без зміни, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 , та його захисника ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4