Справа № 947/6065/21
Провадження № 1-кс/947/4185/21
У Х В А Л А
Іменем України
01.04.2021 року м. Одеса

Слідча суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України в Одеській області про відмову у визнанні потерпілим у рамках кримінального провадження, внесеного 23.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Суть скарги

1.1. 30.03.2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді зі скаргою, в якій просив:
(І) визнати протиправну бездіяльність слідчої СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області (далі по тексту ОРУП №1) ОСОБА_4 щодо невмотивованої відмови та неналежного розгляду заяви від 28.12.2020 року про залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження внесеного 23.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі по тексту ЄРДР) за №0000221 в якості потерпілого;
(ІІ) скасувати постанову слідчої СВ ОРУП №1 ОСОБА_4 від 19.02.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 23.01.2020 року за №0000221;
(ІІІ) зобов`язати слідчу СВ ОРУП №1 ОСОБА_4 розглянути заяву ОСОБА_3 про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого від 28.12.2020 року та звернення щодо такого залучення від 18.02.2021 року відповідно до КПК України та з урахуванням фактичних обставин та матеріалів кримінального провадження.
1.2. Скарга мотивована тим, що 18.02.2021 року ОСОБА_3 повторно звернувся до ОРУП №1 з проханням визнати його потерпілим у кримінальному провадженні, але відповідь не була надана. 26.03.2021 року, звернувшись до канцелярії ОРУП №1, ОСОБА_3 отримано лист №60/Л-455 від 01.03.2021 року з постановою про відмову в задоволені клопотання від 19.02.2021 року. Вважає оскаржувану постанову абсолютно ідентичною за текстом та мотивуванням з постановою від 30.12.2020 року. Слідча повністю проігнорувала приписи ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.02.2021 року та отримавши копію ухвали та повторний лист від 18.02.2021 року роздрукувала наступного робочого дня 19.02.2021 року той самий текст постанови, що був 30.12.2020 року. З урахуванням швидкості прийняття рішення (наступного робочого дня після отримання ухвали від 11.02.2021 року), вбачається відсутність проведення слідчих дій, щодо необхідності перевірки доводів ОСОБА_3 про завдання шкоди. Також, слідчою не перевірялись обставини, які мали значення для вирішення питання про визнання або відмову у визнанні особи потерпілою; не надано оцінки фактичним обставинам, які містяться в матеріалах даного кримінального провадження. Таким чином, оскаржувана постанова є незаконною, не обґрунтованою та такою, що порушує законні права та інтереси ОСОБА_3 . Окрім іншого, постанова слідчої складена всупереч вимог ст.110 КПК України та є невмотивованою, оскільки не містить жодної підстави вважати ОСОБА_3 особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій ст. 55 КПК України.

ІІ. Процедура та позиції учасників

2.1. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначному складу суду від 30.03.2021 року, справа №947/6065/21 передана на розгляд судді ОСОБА_1 .
2.2. Ухвалою слідчої судді від 30.03.2021 року відкрито провадження за скаргою.
2.3. Під час розгляду скарги повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України.
2.4. Учасники кримінального провадження, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилися. Заявник в тексті скарги просив провести розгляд скарги у його відсутність. Слідча причини неявки не повідомила.
2.5. Враховуючи строк розгляду скарги, визначений частиною другою статті 306 КПК України, а також зважаючи на те, що у відповідності до частини третьої статті 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідча суддя дійшла висновку про можливість розгляду скарги у відсутність учасників кримінального провадження.

ІІІ. Релевантне законодавство

3.1. Кримінальний процесуальний кодекс України (надалі КПК України)

Стаття 2. Завдання кримінального провадження
Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 9. Законність
1. Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Стаття 55. Потерпілий
1. Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
2. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
3. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
4. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.
5. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Стаття 110. Процесуальні рішення
3. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.
5. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:
1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:
місце і час прийняття постанови;
прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:
зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;
мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:
зміст прийнятого процесуального рішення;
місце та час (строки) його виконання;
особу, якій належить виконати постанову;
можливість та порядок оскарження постанови.

Стаття 303. Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження
1. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає […] у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк […];
3) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Стаття 307. Рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування
[…] 2. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;
2) зобов`язання вчинити певну дію […];
4) відмову у задоволенні скарги.

ІV. Оцінка та висновки слідчої судді

4.1. Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідча суддя дійшла такого висновку.
4.2. В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні СВ ОРУП №1 перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР 23.01.2020 року за №0000221.
4.3. 28.12.2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого СВ ОРУП №1 із заявою про залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого, у задоволенні якої постановою від 30.12.2020 року відмовлено.
4.4. 11.02.2021 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси постанову слідчої СВ ОРУП №1 ОСОБА_4 від 30.12.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим скасовано та зобов`язано слідчу повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 28.12.2020 року про визнання його потерпілим.
4.5. 18.02.2021 року ОСОБА_3 повторно звернувся до ОРУП №1 з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, у задоволенні якого постановою слідчої СВ ОРУП №1 ОСОБА_4 від 19.02.2021 року відмовлено.
Як вбачається з мотивувальної частини постанови, на теперішній час матеріалами кримінального провадження документально не підтверджується факт завдання кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.191 КК України, будь-якій фізичній особі моральної, фізичної або майнової шкоди. Далі за текстом постанови розкривається коментар до статті 191 КК України.
4.6. Аналіз норм чинного кримінального процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що потерпілим може бути 1) фізична або юридична особа, якій завдано шкоди (фізичній особі моральної, фізичної або майнової; юридичній майнової), яка 2) подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або 3) яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, і тому вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
4.7. Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням.
4.8. Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому, відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
4.9. Вимоги до структури та змісту постанови слідчого, дізнавача, прокурора визначені у ч.5 ст.110 КПК України. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частин. При чому мотивувальна частина повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
4.10. Неналежне мотивування постанов про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого - не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим, дізнавачем, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.
4.11. Слід також зазначити, що відповідно до п.3 ч.1 ст.91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є обставинами, які підлягають доказуванню, тому неналежне мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілим також може призвести до порушення прав особи, яка зазнала шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
4.12. З наданих до скарги матеріалів вбачається, що основним аргументом слідчої при прийнятті рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000221 є те, що у органу досудового розслідування на даному етапі досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні відсутні об`єктивні та достатні дані, які б свідчили про завдання йому моральної, фізичної або майнової шкоди.
4.13. На думку слідчої судді, вимога щодо вмотивованості постанови про відмову у визнанні потерпілим передбачає не лише аналіз змісту заяви про визнання потерпілим, а й дослідження всіх доказів, наданих на її підтвердження, та їх подальша перевірка. Отже, слідча у межах кримінального провадження, у якому заявляється відповідне клопотання, має процесуальну можливість провести слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, спрямовані на перевірку викладених фактів. Таким чином, у слідчої на момент прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 було достатньо процесуальних можливостей перевірити надані ним докази, що нею не було вчинено.
4.14. За таких обставин, слідча суддя вважає, що постанова слідчої від 19.02.2021 року не відповідає вимогам, встановленим частиною п`ятою статті 110 КПК України, а тому наявні підстави для її скасування.
4.15. Вимоги заявника про визнання протиправною бездіяльності слідчої щодо невмотивованої відмови та неналежного розгляду заяви про залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження задоволенню не підлягають, оскільки у відповідності до частини другої статті 307 КПК України це не входять в компетенцію слідчої судді при розгляді скарги.
4.16. Щодо вимоги заявника про зобов`язання слідчу розглянути його заяву від 28.12.2020 року слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що повторне звернення до суду тієї самої сторони, зі скаргою на те саме рішення слідчого, що було вже предметом розгляду слідчим суддею чинним кримінально-процесуальним законом не передбачено. Інше тлумачення положень кримінально-процесуального закону суперечило б принципу res judicata, оскільки ставило б під сумнів прийняте у справі остаточне судове рішення, яке одна зі сторін розгляду справи наймається переглянути чи змінити на свою користь у непередбачений процесуальним законом спосіб.
4.17. Враховуючи, що слідчим суддею Київського районного м. Одеси ОСОБА_5 ухвалою від 12.02.2021 року було зобов`язано слідчого СВ ОРУП №1 ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 28.12.2020 року про визнання потерпілим у відповідності до норм КПК України та фактичних обставин, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження №0000221 від 23.01.2020 року, з урахуванням вимог ч.2 ст.55 КПК України, слідча суддя дійшла висновку про необхідність відмовити в цій частині скарги також.
Керуючись ст.ст.2, 9, 10, 55, 94, 110, 303-307, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у рамках кримінального провадження, внесеного 23.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 - задовольнити частково.
2. Постанову слідчої СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 19.02.2021 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000221 від 23.01.2020 року - скасувати.
3. Зобов`язати слідчу СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 18.02.2021 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000221 від 23.01.2020 року.
4. У задоволенні іншої частини скарги, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1