14.04.2021 Справа № 756/4793/21
Номер справи 756/4793/21
Номер провадження 1-кс/756/804/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 від 18.07.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000399 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду м. Києва 30 березня 2021 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 подана в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 від 18.07.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000399 від 18.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 зазначає, що в провадженні СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві перебували матеріали кримінального провадження за №0000399, яке порушене за заявою ОСОБА_5 з приводу заволодіння в нього грошовими коштами 07 березня 2018 року в сумі 15000 доларів США за адресою м.Київ, пр-т. Оболонський,21-В.
Посилаючись, що оскаржувана постанова отримана лише 22 березня 2021 року, просить її скасувати через невмотивованість, як таку, що винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження та з`ясування необхідних обставин.
Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 30 березня 2021 року справу передано слідчому судді ОСОБА_1 .
Ухвалою 30 березня 2021 року відкрито провадження, розгляд скарги призначено на 02 квітня 2021 року о 09.00 год. та зобов`язано СВ Оболонського УП ГУ НП у м.Києві надати слідчому судді в судове засідання матеріали кримінального провадження за №0000399.
В судове засідання 02 квітня 2021 року учасники кримінального провадження не з`явилися, повідомлялися належним чином засобами електронного зв`язку. Розгляд справи відкладено на 06 квітня 2021 року.
Від прокурора Оболонської окружної прокуратури м.Києва 01.04.2021 року надійшло клопотання про розгляд справи без участі прокурора, оскільки прокурори, що здійснювали процесуальне керівництво не працюють. Через закриття кримінального провадження, сформувати нову групу прокурорів неможливо.
В судове засідання призначене на 06 квітня 2021 року учасники кримінального провадження не з`явилися, повідомлялися належним чином засобами електронного зв`язку. Витребувані матеріали кримінального провадження № 0000399 на вимогу слідчого судді для огляду в судовому засіданні повторно не було надано, тому розгляд справи відкладено на 09 квітня 2021 року.
До суду 07 квітня 2021 року надійшли витребувані судом матеріали кримінального провадження № 0000399 .

В судовому засіданні 09 квітня 2021 року представник скаржника адвокат ОСОБА_3 заявив клопотання про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження. Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, заявив клопотання про оголошення перерви з метою надання доказів його повноваження представляти інтереси потерпілої ОСОБА_4 . В судовому засіданні оголошено перерву до 14 квітня 2021 року.
14 квітня 2021 року від адвоката ОСОБА_3 надійшли пояснення до скарги до якого надано договір про надання правової допомоги укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ордер про надання правової допомоги та свідоцтво про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Також надано заяву про розгляд поданої скарги у відсутність скаржника, потерпілої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, подані в її обґрунтування докази, матеріали кримінального провадження № 0000399 приходить до наступного.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Також у ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Як видно з матеріалів скарги та доданих до неї документів, а також досліджених слідчим суддею витребуваних матеріалів в провадженні СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві перебували матеріали кримінального провадження №0000399 внесеного до ЄДРДР від 18 січня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, порушеного за заявою ОСОБА_4 , яка визнана потерпілою встановлено, що чоловік на прізвище ОСОБА_7 обіцяв вирішити питання про отримання нею квартири, оскільки вона перебувала на квартирному обліку, як багатодітна родина з 1993 року. Вона передала йому 15000 доларів США, проте через деякий час він зник, кошти не повернув.
Як видно з доручення слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м.Києві, яке датоване 02 жовтня 2019 року, в порядку ст. 40 КПК України, ним доручено співробітникам ВКП Оболонського УП ГУ НП встановити місцезнаходження ОСОБА_7 , який може проживати за адресою АДРЕСА_1 та забезпечити його явку до слідчого відділу; здійснити інші дії, спрямовані на здобуття інформації по даному факту та вжити всіх необхідних заходів для повного, об`єктивного розслідування не обмежуючись дорученням.
Постановою слідчого СВ Оболонського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 18 липня 2020 року закрито кримінальне провадження № 0000399 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України на підставі ст. 219 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
Слідчий суддя, аналізуючи доводи скарги про невмотивованість прийнятого слідчим рішення про закриття провадження, невідповідність оскаржуваної постанови положенням КПК України враховує наступне.
Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Із норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У той же час, відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.
Суд звертає увагу на доручення слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м.Києві, яке датоване 02 жовтня 2019 року в порядку ст.40 КПК України яким доручено співробітникам ВКП Оболонського УП ГУ НП встановити місцезнаходження ОСОБА_7 , який може проживати за адресою АДРЕСА_1 та забезпечити його явку до слідчого відділу; здійснити інші дії, спрямовані на здобуття інформації по даному факту та вжити всіх необхідних заходів для повного, об`єктивного розслідування не обмежуючись дорученням.
Проте відомості про виконання доручення та (або) здійснення контролю слідчим за його виконанням матеріали справи не містять.
Жодних відомостей щодо встановлення ймовірного місця знаходження ОСОБА_7 матеріали справи не містять.
Окрім того, суд зауважує, що з лютого 2020 року по липень 2020 року жодних слідчих дій в межах даного кримінального провадження не проводилося. За даними довідково-інформаційної системи МВС ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за заволодіння грошовими коштами, вчинене шахрайським шляхом. За заявами інших осіб порушено чисельні кримінальні провадження у 2012, 2013, 2014 р.р. Шість разів ОСОБА_7 змінював місця свого проживання. Проте жодних доказів про вчинення слідчих розшукових дій для встановлення його місця знаходження матеріали справи не містять, що свідчить про бездіяльність органів досудового розслідування.
Із положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Слідчим суддею досліджено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, в якій правовою підставою закриття кримінального провадження зазначено лише положення ст. 219 КПК України, тобто закінчення строків досудового розслідування.
З тексту дослідженої слідчим суддею оскаржуваної постанови, приходжу до переконання, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає вищезазначеним нормам КПК України, вона не мотивована, в ній відсутній зміст встановлених фактичних обставин справи, не надано оцінку встановленим матеріалами справи доказами, хто та за яких обставин заволодів майном заявниці, та які документальні підтвердження, відсутня оцінка кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, відсутнє посилання на сукупність зібраних по справі доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, тобто суб`єктом оскарження не надано обґрунтовані відповіді на питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Тобто, з оскаржуваної постанови слідує, що вона не містить достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вимоги КПК України було виконано належним чином та надано необхідну правову оцінку усім обставинам в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року /ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України/.
Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.
Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Правова природа оскарження процесуального рішення слідчого, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження, а й підстави його закриття.
За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження на підставі поданої скарги та доданих в її обґрунтування матеріалів, керуючись законом, також враховуючи неможливості дослідження письмових доказів, що наявні у кримінальному провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів- з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого скасуванню для відновлення досудового розслідування та його проведення у загальному порядку.
Керуючись ст. ст. 9, 214, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 від 18.07.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000399 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Оболонського управління поліції ГУНП у м. Києві від 18 липня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000399 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000399 від 18.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України повернути до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1