Справа №629/1245/21
Номер провадження 1-кп/629/243/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Лозова, Харківської області кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не військовозобов`язаного, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- обвинувачення - прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,
- захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

07.09.2020 року, близько 11:00 години ОСОБА_3 знаходився за адресою: с.Домаха, м.Лозова, Харківська область, поряд водоймища разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , з яким спільно вживав алкогольні напої. Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_5 побачив, що незнайомі жінки, які також відпочивали того дня на водоймищі, пішли купатися та залишили свої особисті речі на березі. Після чого у останнього виник умисел на відкрите викрадення вказаних речей.
Того ж дня, близько 12:00 години ОСОБА_6 пішов в напрямку магазину «Домики», розташованого в с.Домаха, м.Лозова, Харківської області, а ОСОБА_5 залишився поряд водоймища. Дійшовши магазину ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_5 , який вів велосипед, на кермі якого висів пакет. В ході розмови із ОСОБА_3 . ОСОБА_5 повідомив останньому, що вчинив грабіж двох мобільних телефонів та велосипеда «ХВЗ» «Україна» у жінок, які перебували на березі водоймища, а саме у ОСОБА_7 та її доньки ОСОБА_8 .
Після чого, 07.09.2020 року, близько 13:00 години у ОСОБА_3 , який знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел направлений на отримання майна, завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом, від ОСОБА_5 , а саме велосипеда марки «Україна» ХВЗ, який раніше, цього ж дня, ОСОБА_5 відкрито викрав біля водоймища в с.Домаха м.Лозова Харківської області. Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на отримання та зберігання майна, завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв від ОСОБА_5 велосипед марки «Україна» ХВЗ, який в подальшому залишив за адресою свого місця проживання, де зберігав його до 15.12.2020 року.
15.12.2020 року при встановленні працівниками Лозівського РВП ГУНП в Харківській області місцезнаходження відкрито викраденого ОСОБА_5 майна у ОСОБА_7 та її доньки ОСОБА_8 , ОСОБА_3 видав вказаний велосипед працівникам поліції.
У відповідності до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні злочину визнав та щиро розкаявся у скоєному, повністю підтвердив обставини вчинення злочину, яке йому інкриміновано, а сам пояснив, що 07.09.2020 року, близько 11:00 години знаходився за адресою: с.Домаха, м.Лозова, Харківська область, поряд водоймища разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , з яким спільно вживав алкогольні напої. Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_5 побачив, що незнайомі жінки, які також відпочивали того дня на водоймищі, пішли купатися та залишили свої особисті речі на березі. Того ж дня, близько 12:00 години пішов в напрямку магазину «Домики», розташованого в с.Домаха, м.Лозова, Харківської області, а ОСОБА_5 залишився поряд водоймища. Дійшовши магазину його наздогнав ОСОБА_5 , який вів велосипед, на кермі якого висів пакет. В ході розмови зі ОСОБА_5 , останній повідомив, що вчинив грабіж двох мобільних телефонів та велосипеда «ХВЗ» «Україна» у жінок, які перебували на березі водоймища. 07.09.2020 року, близько 13:00 години, знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв від ОСОБА_5 велосипед марки «Україна» ХВЗ, завідомо знаючи що цей велосипед крадений, який в подальшому залишив за адресою свого місця проживання, де зберігав його до 15.12.2020 року. Пізніше, 15.12.2020 року видав вказаний велосипед працівникам поліції. У вчиненому розкаявся.
Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо, та кладе в основу обвинувального вироку.
Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності його позицій, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.
Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ст.198 КК України, як заздалегідь не обіцяне отримання, зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
Обвинувачений ОСОБА_3 винний у скоєнні даного кримінального правопорушення і підлягає покаранню.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність всіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч.2 ст.50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.4 ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв нетяжкий злочин.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше перебував на обліку у лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками з 1995 року та в 1996 році зняти з обліку з засудженням, має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується формально.
Відповідно до вимог ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до вимог ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння .
Підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_3 ст.69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом, суд не вбачає.
Крім того, судом враховується досудова доповідь, складена Лозівським міськрайонним відділом з питань пробації за участі обвинуваченого, згідно висновку якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, заходи роботи повинні бути спрямовані на зменшення вживання алкогольних напоїв. У разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, доцільним є покладення на останнього обов`язків, передбачених п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Із врахуванням ступеня тяжкості скоєних злочинів, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції ст.198 КК України із застосуванням ст.75 КК України, а саме звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покладення на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати та речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, та піддати його покаранню у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1