Справа № 462/1402/21
провадження 1-кс/462/355/21
У Х В А Л А
19 березня 2021 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 11.02.2021 року, що зареєстроване №Оп-43/ск від 24.02.21 року,

встановив:
Скаржник ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою, в якій просить внести відомості до ЄРДР, які містяться у її повідомлені про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування. Свої вимоги мотивує тим, що 24.02.2021 року вона звернулася до Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області із повідомленням про вчинення суддею Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.375 КК України. Проте відомості до ЄРДР так і не були внесені. Вважає такі дії органу досудового розслідування неправомірними. В зв`язку з наведеним, просять скаргу задовольнити.

На виконання ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 05.03.2021 року, слідчому судді були надані матеріали перевірки, пов`язані з розглядом повідомлення ОСОБА_3 .

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримала, надала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить скаргу задовольнити. Пояснила, що вказаний вирок набув законної сили після апеляційного перегляду. В касаційному порядку вирок не оскаржувався.

Уповноважена особа Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилася, що згідно ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 24.03.2016 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді 240 (двісті сорока) годин громадських робіт.

24.02.2021 року ОСОБА_3 звернулася до Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області із повідомленням про вчинення суддею Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України, мотивуючи це тим, що на її думку вищевказий вирок, ухвалений суддею ОСОБА_4 від 24.03.2016 року є неправосудним /а.с.2/.

З наданих слідчому судді матеріалах перевірки ІТС ІПНП №4357 від 23.02.2021 року та ІТС ІПНП №4356 від 24.02.2021 року вбачається, що перевірка повідомлення ОСОБА_3 від 24.02.2021 року була припинена, до ЄРДР відомості не внесені.

З приписів ч. 1, 5 ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №139 від 06.04.2016 року убачається, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення

У Висновках № 3 (2002) та № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи зазначено, що є неприйнятною притягнення судді до відповідальності за здійснення своїх обов`язків, крім випадку умисного правопорушення при здійснені судових функцій. Консультативна рада європейських суддів наголошує, що зміст конкретних судових рішень контролюється головним чином за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

За ч.4 ст.126 Конституції України, суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Європейська Комісія "За демократію через право" (Венеційська Комісія) у Доповіді стосовно незалежності судової влади, схваленій на 82-му пленарному засіданні, яке відбулось 12-13 березня 2010 року, встановлюючи межі "функційного імунітету суддів", визначила його як імунітет від кримінального переслідування за діяння, вчинені під час виконання своїх функційних обов`язків судді, за винятком умисних злочинів, зокрема отримання хабаря (пункт 61).

Аналогічна позиція міститься у рішенні Конституційного Суду України від 11.06.2020 року у справі № 1-305/2019(7162/19) за конституційним поданням 55 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 375 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положення ч. 1 цієї статті Конституції України недоторканність суддів як гарантія їхньої незалежності у виконанні професійних обов`язків може не обмежуватися обсягом, визначеним у ч. 3 статті 126 Конституції України.

Додаткові гарантії незалежності і недоторканності суддів, крім уже передбачених Конституцією України, можуть встановлюватися також законами. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Згідно з положенням ч.2 ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Це стосується і визначеного ст.55 Конституції України права на судовий захист. Зниження рівня гарантій незалежності суддів опосередковано може призвести до обмеження можливостей реалізації права на судовий захист .

Аналогічні роз`яснення змісту гарантій незалежності й недоторканності суддів надане у постанові у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
За таких обставин, незгода учасника судового процесу з прийнятим судовим рішенням, яке вступило в законну силу, не може мати безумовним наслідком реєстрацію заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що скарга, з підстав зазначених у ній, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 11.02.2021 року, що зареєстроване №Оп-43/ск від 24.02.21 року - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: (підпис). З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: