Справа № 739/932/21
Провадження № 1-кп/739/77/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судового засідання угоду про примирення від 24 червня 2021 року, укладену в кримінальному провадженні №0000124, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Костобобрів Семенівського району Чернігівської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженої, не працюючої, раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту від 24 червня 2021 року ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона, в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України « Про запобігання та протидію домашньому насильству», протягом 2020 року, безпричинно, умисно, систематично вчиняла психологічне насильство по відношенню до свого колишнього чоловіка ОСОБА_5 , з яким вона після розлучення спільно проживає, що призвело до психологічних страждань останнього.
Зокрема, 01 серпня 2020 року, о 01 год. 05 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_1 вчинила психологічне насильство відносно свого колишнього чоловіка, з яким вона після розлучення спільно проживає, а саме ОСОБА_5 , яке виражалося у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозою фізичною розправою в словесній формі, що призвело до психологічних страждань потерпілого. За вказаним фактом ОСОБА_4 згідно постанови Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2020 року визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.
Окрім цього, 23 вересня 2020 року, о 07 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_1 вчинила відносно свого колишнього чоловіка, з яким вона після розлучення спільно проживає, ОСОБА_5 повторно психологічне насильство, яке виражалося у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою що призвело психологічних страждань потерпілого. За вказаним фактом ОСОБА_4 згідно постанови Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2020 року визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
Також, 30 жовтня 2020 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 вчинила відносно свого колишнього чоловіка, з яким вона після розлучення спільно проживає, ОСОБА_5 повторно психологічне насильство, яке виражалося у висловлюваннях нецензурною лайкою що призвело до психологічних страждань потерпілого. За вказаним фактом ОСОБА_4 згідно постанови Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2020 року, визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.
Незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за насильство в сім ї, 15 квітня 2021 року ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні, систематичні, протиправні дії, спрямовані на вчинення психологічного насильства відносно свого колишнього чоловіка, з яким вона після розлучення спільно проживає, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , знову вчинила відносно останнього психологічне насильство, яке виражалося у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілого.
Злочин, вчинений ОСОБА_4 , кваліфіковано за статтею 126-1 КК України як домашнє насильство.

24 червня 2021 року в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні було укладено угоду про примирення.

Відповідно до угоди про примирення сторони дійшли висновку, що злочинні дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за статтею 126-1 України та узгодили між собою кримінальне покарання для ОСОБА_4 у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Угода про примирення відповідає вимогам статті 471 КПК України. Так, у ній зазначено: сторони угоди, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням частини статті та статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення, вона скріплена підписами сторін угоди.

У ході судового розгляду обвинувачена заявила, що вона повністю визнає вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, висловилася за затвердження угоди про примирення, також заявила, що вона була укладена нею добровільно, їй зрозумілий характер пред`явленого обвинувачення, вид та міра покарання, обумовленого угодою, права та обов`язки, передбачені угодою та наслідки її укладення і затвердження.

Потерпілий у судовому засіданні просив затвердити укладену між ним та обвинуваченою угоду і призначити останній узгоджене ними покарання та заявив, що вона була укладена ним добровільно, йому зрозумілі його права та обов`язки, передбачені угодою, та наслідки її укладення і затвердження.

Прокурор висловилася за затвердження угоди про примирення, укладеної між обвинуваченою та потерпілим.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо можливості затвердження угоди про примирення, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини третьої статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як встановлено у ході підготовчого судового засідання ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України належить до нетяжких злочинів.
Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 розуміє права, визначені пунктом 1 частини п`ятої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені пунктом 1 частини першої статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, а також можливість притягнення до кримінальної відповідальності за умисне невиконання укладеної угоди.
Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені пунктом 2 частини першої статті 473 КПК України і підтримує призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, передбаченого угодою.
Судом перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої і відповідає вимогам загальних засад призначення покарання.
Таким чином суд вважає, що укладена між потерпілим з одного боку та підозрюваною ОСОБА_4 з іншого боку угода про примирення відповідає вимогам закону, не порушує законних прав та інтересів сторін, а тому може бути затверджена з призначенням обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання за вчинення злочину, передбаченого статтею 126-1КК України у виді громадських робіт на строк 150 годин.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 368, 370, 371, 374, 392, 393, 395, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х ВА Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 24 червня 2021 року в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Копії вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною третьою статті 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1