ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/299/21 Справа № 712/6742/21Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183, 193 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участю: прокурора: ОСОБА_5 підозрюваного: ОСОБА_6 захисника: ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Родниківка Уманського району, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді старшого дізнавача сектору дізнання Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітньою дитину, з вищою освітою, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

в с т а н о в и в :

17 червня 2021 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтовано тим, що Третім слідчим відділом (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що зареєстровані за адресою: м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 17, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 від 06.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Черкаською обласною прокуратурою.
Так, наказом ГУНП в Черкаській області від 24.02.2021 № 19 о/с майора поліції ОСОБА_6 призначено на посаду старшого дізнавача сектору дізнання Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.
ОСОБА_6 займаючи вказану посаду, маючи спеціальне звання майора поліції, з моменту призначення на зазначену посаду є працівником правоохоронного органу, представником влади, а тому відповідно до ч. 2 ст. 18 КК України та Примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою.
За даними матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_6 перебуваючи на посаді старшого дізнавача сектору дізнання Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися норм Конституції України, Закону України «про запобігання корупції», здійснюючи функції представника влади, будучи працівником правоохоронного органу, тобто являючись службовою особою органів Національної поліції України ОСОБА_6 , відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства і одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за наступних обставин.
Так, у провадженні Уманського МВ ГУНП в Черкаській області перебувало кримінальне провадження № 0001113 від 01.07.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України.
У ході проведення досудового розслідування працівниками поліції у громадянина ОСОБА_10 вилучено автомобіль «Audi» А6, н.з. НОМЕР_1 , який тривалий час перебував на території майданчика тимчасового тримання Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області.
Встановлено, що у середині квітня 2021 року ОСОБА_10 на мобільний телефон зателефонував старший дізнавач сектору дізнання Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 та запропонував прибути до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області за адресою: м. Умань, вул. Незалежності, 35 і поспілкуватися з приводу повернення ОСОБА_10 автомобіля «Audi» А6, н.з. НОМЕР_1 .
Надалі 27.04.2021 близько 13 год. 00 хв. у своєму службовому кабінеті ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на одержання неправомірної вигоди, висунув протиправну вимогу ОСОБА_10 про передачу йому грошових коштів у розмірі 2000 доларів США за повернення вилученого автомобіля «Audi» А6, н.з. НОМЕР_1 . При цьому 500 доларів США ОСОБА_10 мав передати відразу та 1500 доларів США після отримання автомобіля з майданчика тимчасового тримання Уманського РУП ГУНП в Черкаській області.
У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання вказаної неправомірної вигоди, 15.06.2021, близько 16 год. 35 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у службовому кабінеті відділення поліцейської діяльності Уманського РУП ГУНП в Черкаській області за адресою: м. Умань, вул. Європейська, 27, зустрівся з ОСОБА_10 , після чого разом з останнім вийшли з приміщення та сіли до автомобіля марки «ТOYOTA CAMRY», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , де ОСОБА_6 одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у розмірі 500 (п`ятсот) доларів США.
Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
15.06.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано у порядку ст. 208 КПК України.
16.06.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме: заявою ОСОБА_10 від 05.05.2021; копією наказу по особовому складу Головного управління Національної поліції України № 79 о/с, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.05.2021; протоколом огляду, помічення та вручення грошових коштів від 15.06.2021; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 15.06.2021; протоколом обшуку від 15.06.2021; протоколом освідування особи від 15.06.2021, протоколом огляду місця події від 15.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.06.2021; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження.
При цьому, ОСОБА_13 , відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом, згідно санкції ч. 3 ст. 368 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на думку слідчого, обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 відповідає суспільному інтересу і спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень.
Більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам.
Слідчий в своєму клопотанні просив визначити розмір застави, що перевищує встановлений ч. 5 ст. 182 КПК України, та визначити розмір застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2021 року клопотання задоволено частково.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.
Строк тримання під вартою рахувати з дня затримання з 15 червня 2021 року по 13 серпня 2021 року включно.
Визначено розмір застави 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 340 500 грн (триста сорок тисяч п`ятсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), та у разі внесення якої покладено на нього наступні обов`язки :
1) прибувати за кожною першою вимогою до слідчого, прокурора і суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про своє місце перебування, зміну місця свого проживання на іншу адресу та зміну контактного номеру телефону;
3 ) не відлучатися із міста Умань Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну
Роз`яснено, що наслідком невиконанням вказаних обвоязків буде звернення застави в дохід держави та обрання більш обтяжливого запобіжного заходу.

Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання, згідно ч.3 ст.368 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, достовірно усвідомлюючи суворість можливого призначення йому покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого останній підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_6 протягом тривалого часу є працівником правоохоронного органу, обізнаний із роботою органів дізнання та досудового розслідування, а тому, використовуючи свої повноваження, зможе знищити або сховати документи та докази, які підтверджують його протиправну, корупційну діяльність та які ще не вилучені органом досудового розслідування.
Ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню є очевидним, з огляду на те, що під час затримання ОСОБА_6 відразу після отримання неправомірної вигоди, намагався знищити грошові кошти, які були надані йому в якості неправомірної вигоди, з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності.
Також, перебуваючи на посаді старшого дізнавача сектору дізнання Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 може використати свій авторитет та надані йому службові повноваження, з метою здійснення впливу на інших свідків та працівників поліції, які ще не були допитані у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх надавати неправдиві покази у кримінальному провадженні.
При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя вважав за доцільне, з урахуванням тяжкості та суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , особу підозрюваного, майновий та сімейний стан останнього, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначити розмір застави у 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 340 500 грн., у разі внесення якої покласти на підозрюваного конкретні обов`язки за ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання слідчого від 17.06.2021 року.

В частині заявленого клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на те, що 17.06.2021 року слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси було проголошено резолютивну частину ухвали. Повний текст було проголошено 22.06.2021 року. Вказаний текст судового рішення йому не було надано у повному обсязі, з його змістом він зміг ознайомитися лише після направлення відповідного запиту до суду його захисником. Крім того, у період часу з 22.06.2021 року по 25.06.2021 року він перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Уманська центральна міська лікарня».

В обґрунтування апеляційної скарги в частині обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 посилається на те, що станом на день звернення слідчого до суду з відповідним клопотанням йому вручено підозру та триває досудове розслідування, факт причетності до правопорушення, як і факт скоєння ним правопорушення не встановлено у законному порядку. Він має постійне місце проживання. Крім того, судом першої інстанції не враховано, що він не має судимості, до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню доньку, має стійкі соціальні зв`язки, позитивну характеристику за місцем проживання. Також піклується про своїх батьків, які потребують постійного догляду та хворіють.

В клопотанні не зазначено, які дії міг вчинити підозрюваний, та які його посадові обов`язки.

ЄСПЛ наголошує, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого правопорушення, є неправомірним.

Крім того, при визначенні розміру застави судом не було враховано майновий стан підозрюваного, а саме що його заробітна плата становить 12000 грн, сімейний стан, а саме, що підозрюваний має неповнолітню доньку, непрацездатних батьків, це може свідчити про необхідність їх матеріального утримання, інші дані особа, а саме, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, репутацію, відсутність судимостей чи вчинення інших кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, строк апеляційного оскарження на ухвалу слідчого судді обчислюється протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Разом з тим, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 17 січня 2017 року у справі «Куликов та інші проти України», у випадку, коли суд публічно проголосив резолютивну частину остаточного рішення та надав коротке усне пояснення його причин, а заявник лише згодом отримав можливість ознайомитись з письмовим обґрунтуванням такого рішення, саме ця остання дата вважається початком перебігу строку.

Враховуючи викладене, а також те, що резолютивна частина оскаржуваного судового рішення була проголошена 17 червня 2021 року, а копію повного тексту ухвали апелянт отримав, як він зазначив в апеляційній скарзі, 22 червня 2021 року, що не спростовано матеріалами провадження, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як встановлено слідчим суддею та підтверджується матеріалами клопотання, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06 травня 2021 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000014 внесені до вказаного реєстру 06 травня 2021 року за фабулою: « ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді старшого дізнавача сектору дізнання Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, вимагав та отримав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду» - правова кваліфікація ч.3 ст.368 КК України.
15.06.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано у порядку ст. 208 КПК України.
16.06.2021 старшим слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 складено повідомлення про підозру, яке погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 , відповідно до якого, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення прокурор серед іншого надав: заяву ОСОБА_10 від 05.05.2021; копію наказу по особовому складу Головного управління Національної поліції України № 79 о/с, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 11.05.2021; протокол огляду, помічення та вручення грошових коштів від 15.06.2021; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.06.2021; протокол обшуку від 15.06.2021; протокол освідування особи від 15.06.2021, протокол огляду місця події від 15.06.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 16.06.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 16.06.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 16.06.2021; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 .
Отже, наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання, згідно ч.3 ст.368 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, відтак, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри за ч. 3 ст. 368 КК України та доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України та належним чином оцінив вагомість наявних доказів, наданих на підтвердження цих обставин, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, а також його сімейний, майновий стан, стан здоров`я та репутацію.
Згідно з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди під час виконання ним правоохоронних функцій.
Крім того, підозрюваний будучи працівником поліції, має широке коло зв`язків у правоохоронних органах, а також є особою, що добре обізнана з порядком та недоліками здійснення слідчих та негласних (слідчих) дій, що вказує на реальну можливість ОСОБА_6 впливати на свідків, переховуватись від слідства і суду та чинити інші перешкоди кримінальному провадженню.

Таким чином, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою наразі є виправданим, оскільки більш м`які запобіжні заходи нездатні встановити належний контроль за його діями, а відтак і забезпечити досягнення мети, визначеної у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, згідно якої суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини, щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Приймаючи стосовно підозрюваного рішення про визначення розміру застави, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також враховуючи соціальний та майновий стан підозрюваного, розмір можливих процесуальних витрат, визначив розмір застави на рівні, який перевищує встановлені межі.
Колегія суддів погоджується з даним висновком слідчого судді та вважає доводи апелянта стосовно надмірного розміру застави необґрунтованими.
Відповідно до ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього і визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину.
Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами є: 1) всі обставини кримінального правопорушення; 2) майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого; 3) інші дані про його особу (наприклад, поведінка під час кримінального провадження); 4) ризики, передбачені в ст. 177 КПК, а критеріями - те, що розмір застави: а) достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, б) не буде завідомо непомірним для нього. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини проживання.
Стаття 182 ч. 4 КПК України та практика ЄСПЛ визначає, що розмір застави має достатньо гарантувати дотримання підозрюваним процесуальну поведінку і не може бути завідомо непомірною для нього.
Відповідно до частини 5 статті 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчинені тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя при визначенні розміру застави 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб мотивував своє рішення тим, що при визначені розміру застави слід врахувати особливий характер справи, пов`язаний із значним суспільним інтересом у цьому кримінальному провадженні, який обумовлюється безумовним дотриманням законодавства працівниками правоохоронних органів при виконанні своїх обов`язків та забороною використовувати свої службові повноваження або становище з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

При визначенні розміру застави стосовно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя вищезазначених вимог закону повністю дотримався та врахував особу підозрюваного, його майновий стан, а також те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину, тому дійшов правильного висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави понад встановлену п.2 ч.5 ст.182 КПК України межу для злочину даного ступеня тяжкості, а саме застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 340 500 грн.

Посилання апелянта на те, що визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного не може слугувати підставою для зменшення розміру застави, оскільки внесення зазначеного розміру застави є правом, а не обов`язком підозрюваного. Крім того, в апеляційній скарзі не було наведено переконливих доказів які б вказували на той факт, що застава у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є занадто надмірною і у підозрюваного ОСОБА_6 немає можливості внесення визначеного слідчим суддею розміру застави.

При цьому слід врахувати той факт, що підозрюваним такий розмір застави внесено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для зменшення розміру застави не має, оскільки менший розмір застави не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про визначення розміру застави щодо підозрюваного ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 197, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2021 року залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 05 липня 2021 року.

Судді