19.04.2021 Справа № 756/4366/21
Унікальний №756/4366/21
Провадження № 1в/756/121/21

УХВАЛА
19 квітня 2021 м.Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1

за участю прокурора: ОСОБА_2

адвоката: ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

провівши у відкритому судовому засіданні в залі Оболонського районного суду м. Києва судове засідання за заявою засудженого ОСОБА_5 про заміну основного покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк ,-
ВСТАНОВИВ:
До Оболонського районного суду м. Києва надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про заміну основного покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, адвокат та засуджений клопотання підтримали.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.
В обґрунтування доводів щодо заміни основного покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк засуджений вказує, на те що призначення покарання у вигляді довічного позбавленні волі суперечить Конституції України та нормам Міжнародного права, крім того ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19.07.2017 строк його попереднього ув`язнення перераховано відповідно до ч.5 ст.72 КК України. При цьому, довічного позбавлення волі у ч.1 ст.72 КПК України не зазначено і законодавцем не заборонено застосовувати до осіб, яким призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, ч. 5 ст. 72 КК України. За таких обставин, просив застосувати у цій справі рішення ЄСПЛ та змінити йому основне покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк або звільнити від покарання.
Як видно з долученого до клопотання вироку Апеляційного суду АР Крим від 26.01.2004 ОСОБА_5 визнано винним за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 19, 93 п. «ж,і», ст.93 п. «ж,з,і»,ст.142 ч.3 КК України в редакції 1960 року ст.307 КК України, ч.1 ст.263 КК України в редакції 2001 року, відповідно до ст.42 КК України в редакції 1960 року остаточно призначено покарання до довічного позбавлення волі з конфіскацією належного майна.
Разом з цим, з доводами засудженого про те, що призначення покарання у вигляді довічного позбавлення волі є катуванням і тому суперечить Конституції та практики ЄСПЛ суд не може погодитись, оскільки мотиви клопотання фактично є суб`єктивною думкою заявника щодо трактування норм законодавства.
Встановлені Європейським Судом у вказаних заявником рішеннях порушення не стосуються його справи. Перш за все вони стосуються обов`язку держави виконати рішення Європейського Суду з прав людини у справах проти України, шляхом реформи покарання у виді довічного позбавлення волі і жодним чином не скасовують санкцію статті за якою засуджений ОСОБА_5 в частині права суду призначати покарання у виді довічного позбавлення волі і не дають підстав для зміни такого покарання.
Більше того, у п. 168 рішення «Петухов проти України №2» ЄС наголосив на принципах та висновках, які наведені у справі «Вінтер та інші проти Сполученого Королівства», зазначивши, що «Конвенція не забороняє застосування покарання у виді довічного позбавлення волі до осіб, яких було визнано винними у вчиненні особливо тяжких злочинів, наприклад, умисному вбивстві. Однак, для того, щоб таке покарання відповідало вимогам статті 3 Конвенції, воно має бути таким, яке може бути скороченим, що означає як наявність у засудженого перспективи звільнення, так і можливість перегляду. Основа такого перегляду повинна охоплювати оцінку наявності законних підстав пенологічного характеру для подальшого тримання засудженого під вартою. До цих підстав належить покарання, стримування, захист суспільства та реабілітація.
Крім того, нормами Кримінального Кодексу України на даний час передбачено лише можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням шляхом помилування засудженого і такою можливістю він вправі скористатися, коли для цього настануть відповідні підстави.
Виходячи з вище викладеного, в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.7,9,376,537,539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
У задоволені заяви засудженого ОСОБА_5 про заміну основного покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва протягом семи діб з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1