Справа № 761/4149/21
Провадження № 1-кс/761/3325/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000036 від 30.01.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000036 від 30.01.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000036 від 30.01.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що 30.01.2021 р. близько 02 години, на 18 км автодороги сполученням «Київ-Обухів» в межах Обухівського р-ну, Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Рено Меган», н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухаючись в смузі руху в бік м. Києва, допустив виїзд на зустрічні смуги руху в бік м. Обухова, де відбулося зіткнення із автомобілем марки «Рено Меган», р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 помер під час транспортування до Київської обласної клінічної лікарні.
30.01.2021р. автомобіль марки «Рено Меган», н.з. НОМЕР_1 був оглянутий та вилучений, після чого доставлений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 .

30.01.2021р. відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Згідно відомостей реєстраційної картки транспортного засобу автомобіль марки «Рено Меган», р.н. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_4 .

01.02.2021 р. автомобіль марки «Рено Меган», р.н. НОМЕР_3 НОМЕР_4 МЕ відповідно до постанови слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, є об`єктом, який зберіг на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою забезпечення збереження речових доказів, проведення необхідних експертиз транспортного засобу, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно, прокурор звернулася з вказаним клопотанням про арешт майна.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце була повідомлена належним чином, в клопотанні просила здійснити розгляд без її участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату та час був повідомлений належним чином.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього матеріалів вбачається, що ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000036 від 30.01.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

На обґрунтування клопотання долучено наступні документи, а саме: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу; постанову про визнання речовим доказом та передачу на відповідальне зберігання від 01.02.2021; реєстраційну картку транспортного засобу.

Згідно з ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

В той же час, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи клопотання про накладення арешту саме з метою відшкодування майнової шкоди і забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні, оскільки на даному етапі кримінального провадження цивільний позов не заявлений.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що майно, зазначене у клопотанні прокурора, цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, а тому на переконання слідчого судді, на даний час є всі правові підстави для накладання арешту з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000036 від 30.01.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, - задовільнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Рено Меган», р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , залишивши його на території майданчика тимчасового затримання транспортних засобів, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя