Провадження № 11-кп/4820/265/21
Справа № 675/2183/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Замкова виправна колонія (№58)», Ізяславським районним судом апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Ізяславського районного суду від 21 січня 2021 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ізяславського районного суду від 21 січня 2021 року заяву засудженого ОСОБА_7 про звільнення від покарання за хворобою залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого суд першої інстанції виходив з того, що на даний час відсутній висновок лікарсько-консультативної комісії щодо наявності у ОСОБА_7 захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. При цьому наявність такого висновку є обов`язковою умовою для вирішення питання про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання. А тому відсутні, передбачені ст.84 КК України, підстави для звільнення засудженого від покарання за хворобою.

В поданій апеляційній скарзі захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Ізяславського районного суду від 21 січня 2021 року та постановити ухвалу, якою заяву засудженого задовольнити.

При цьому вказує про порушення судом положень ст.ст. 411, 412, 413 КПК України.

Суд не врахував висновки МСЕК щодо другої групи інвалідності ОСОБА_7 , медичну карту, виписні епікризи, пояснення начальника медичної частини ОСОБА_9 щодо погіршення стану здоров`я засудженого та про те, що він потребує стороннього догляду, які йому надають інші засуджені.

Вказані обставини свідчать про тяжку форму хвороби у засудженого та наявність підстав, передбачених ст.84 КПК України для його звільнення від подальшого відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_7 за станом здоров`я не транспортабельний, а тому його виїзд для проходження медичної комісії є неможливим.

Для позитивного вирішення заяви засудженого достатнім є висновок МСЕК.

Засуджений ОСОБА_7 в поданій ним апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити ухвалу якою заяву засудженого задовольнити.

Зазначає про наявність підстав для звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання, оскільки засуджений хворіє хворобою Бехтерева, яка є невиліковною, неодноразово проходив обстеження у лікарів, які підтвердили, що стан здоров`я засудженого погіршився.

Під час лікування у м. Херсоні в ХВК №61 засуджений хворів туберкульозом та приймав препарати хімію терапію, від чого стан здоров`я погіршився.

Також засуджений вказує, що його хвороба прогресує і він сам не може доглядати за собою та потребує сторонньої допомоги.

Розглядаючи заяву засудженого, суд не взяв до уваги висновки Шепетівської міжрайонної МСЕК від 05.08.2020 щодо продовження ОСОБА_7 другої групи інвалідності, покази, допитаного у судовому засіданні у якості свідка начальника медичної частини ОСОБА_9 щодо погіршення стану здоров`я засудженого.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника на підтримку доводів апеляційних скарг, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних мотивів.

З матеріалів провадження видно, що ОСОБА_7 відбуває покарання на підставі вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.04.2014 року, яким його засуджено за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.70, ч.ч.1, 5 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років із конфіскацією майна, крім житла.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22.02.2016 зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 24.10.2012 по 17.07.2014 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно характеристики на засудженого, затвердженої начальником ДУ «Замкова виправна колонія (№58)» від 10.12.2020, та довідки про заохочення та стягнення від 10.12.2020 ОСОБА_7 характеризується посередньо, має одне погашене стягнення, заохочень не має.

Відповідно до медичної карти амбулаторного хворого та довідки про надання медичної допомоги засудженому, складеної завідувачем медичної частини №58 ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України у Хмельницькій області» ОСОБА_9 , стан здоров`я ОСОБА_7 станом на 14.12.2020 задовільний. У засудженого діагностовано: анкілозуючий спонділоартрит; хвороба Бехтерєва, активність ІІІ; хронічний полірадикулоневрит з сильним нижнім парезом, вираженим больовим синдромом; обмінно-дистрофічний артроз колінних суглобів з вираженим порушенням ходи; ЗЗТБ (16.11.2018) у вигляді щільних вогнищ верхньої частки лівої легені та пневмофіброзу легень, ДК 5.1.

Рішенням Шепетівської міжрайонної МСЕК від 05.08.2020 ОСОБА_7 визнаний інвалідом ІІ групи терміном на 1 рік.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про звільнення його від покарання в зв`язку із станом здоров`я на підставі ст.84 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні заяви засудженого суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що обов`язковою умовою для вирішення питання про звільнення особи від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі є висновок лікарсько-консультативної комісії, який складається за результатами засідання вказаної комісії, після обстеження особи, її стаціонарного лікування та вивчення медичної документації. Без такого висновку лікарсько-консультативної комісії суд позбавлений можливості вирішувати питання, пов`язані із звільненням засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою.

Враховуючи, що висновок лікарсько-консультативної комісії щодо наявності у ОСОБА_7 захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання на даний час відсутній, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання засудженого.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він зроблений з дотриманням норм кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Дострокове звільнення від відбування покарання за хворобою проводиться за поданням про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби, яке подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання (ч.5 ст.154 КВК України).
Згідно п. 2 р. VI «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», який затверджений спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року №1348/5/572 медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

За п. 6 р. VI вищевказаного Порядку, за наявності у засудженого ознак хвороби, визначеної Переліком хвороб, лікуючий лікар невідкладно складає медичний висновок, який погоджує завідувач відповідного закладу охорони здоров`я ДКВС.

Завідувач закладу охорони здоров`я спільно з лікуючим лікарем забезпечують направлення хворого засудженого, а також необхідної медичної документації на найближче засідання лікарсько-консультативної комісії.

З урахуванням результатів особистого медичного огляду хворого засудженого, вивчення даних медичної облікової документації щодо обстеження, лікування, надання рекомендацій тощо лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 14 до цього Порядку.

Отже, обов`язковою умовою для вирішення питання про звільнення особи від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі є висновок лікарсько-консультативної комісії, який складається за результатами засідання вказаної комісії, після обстеження особи, її стаціонарного лікування та вивчення медичної документації.

Зважаючи на те, що висновок лікарсько-консультативної комісії щодо наявності у ОСОБА_7 захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від покарання або подальшого його відбування на даний час відсутній, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив засудженому у задоволенні клопотання.

З урахуванням викладеного безпідставними є доводи апеляційних скарг засудженого та його захисника про те, що наявність у засудженого тяжкої форми хвороби та висновку МСЕК є підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційних скарг про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги висновки МСЕК щодо другої групи інвалідності ОСОБА_7 , медичну карту, виписні епікризи, пояснення начальника медичної частини ОСОБА_9 щодо погіршення стану здоров`я засудженого та про те, що він потребує стороннього догляду, які йому надають інші засуджені.

Розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував обставини про які в апеляційних скаргах зазначають засуджений та його захисник, у тому й числі покази допитаного у якості свідка завідувача медичної частини №58 ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України в Хмельницькій області», з`ясовувалися причини не направлення ОСОБА_7 до відповідного закладу охорони здоров`я.

Разом з тим враховуючи відсутність висновку лікарсько-консультативної комісії щодо наявності у ОСОБА_7 захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, відсутні, передбачені ст.84 КК України підстави для звільнення засудженого від показання за хворобою.

Ухвала суду першої інстанції є законною і підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Ізяславського районного суду від 21 січня 2021 року про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання за хворобою, залишити без змін, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: