ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 766/3524/21
Номер провадження : 11-кп/819/541/21 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : про заміну невідбутої частини покарання Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2021 року травня місяця 18 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Засудженого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду в режимі відеоконференції з ДУ «Північна виправна колонія (№90) матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29 березня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29 березня 2021 року задоволено клопотання та заміненозасудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Херсона, громадянину України,невідбуту частину строку покарання, призначену за вироком Подільського районного суду м. Києва за ч.3 ст.185 КК України, що становить 1 рік 2 місяці 2 дні, більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_7 довів своє виправлення з огляду на наявність значної кількості подяк та відсутність стягнень,та має всі належні умовидля заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, яка підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі суду, фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.В обґрунтування своєї апеляційної скарги послався на те, що наведені в ухвалі доводи стосовно дотримання порядку і умов відбування покарання, а також добросовісної поведінки під час відбування покарання, відповідно до ст.9 КВК України, є обов`язком засудженого.Крім того, під час вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, судом повинно бути враховано не тільки фактичний строк відбутого покарання та поведінка засудженого під час його відбування, а й дані про попередні судимості, тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів. Вважає, що судом не було враховано, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, у тому числі тяжких та особливо тяжких, вже двічі до нього застосовувалось умовно-дострокове звільнення, має 2 подяки за виконання покладених обов`язків та жодного заохочення за сумлінне ставлення до праці, непрацевлаштований, а також один раз до нього застосовувалось стягнення у виді догани, яке погашено у встановлено законом порядку.Просить ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29.03.2021 року стосовно ОСОБА_7 скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, засудженого, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Відповідно до роз`яснень, які викладено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
В статті 6 Кримінально-виконавчого Кодексу України зазначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, зокрема, 14.06.1996 року Херсонським обласним судом за ч.2 ст.140, ч.2 ст.215-3, ст.93 п. «ж», ст.17,ст.93 п. «ж», ч.1 ст.222,ст.42 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 12.09.2001 року умовно-достроково на не відбутий термін покарання 2 роки 05 місяців 02 дня; 12.01.2006 року Вознесенським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.309, ст.69 КК України на 4 місяці арешту, звільнений 12.01.2006 року із зали суду під розписку про невиїзд на підставі ст.323, ст.324 КПК України; 03.12.2009 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 16.11.2012 року умовно-достроково на невідбутий термін покарання 1 рік 04 місяці.
На теперішній ОСОБА_8 засуджений 12.07.2019 року Подільським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, початок строку 31.05.2019, кінець строку 31.05.2022 року.
Так, утримуючись в слідчих ізоляторах м. Одеси та м. Києва ОСОБА_7 зарекомендував себе посередньо, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав. З 23.10.2019 року ОСОБА_7 відбуває покарання в державній установі «Північна виправна колонія (№90)», зарекомендував себе позитивно, порушень встановлених правил відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи заохочувався два рази, на заходи виховного впливу реагує, з представниками адміністрації установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, на добровільних засадах без оплати праці виконує ремонтні роботи на відділенні, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує у задовільному стані. Свою вину у вчиненому визнав та розкаюється. На даний час ОСОБА_7 відбув 1/2 частини строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до вимог п.3 ч.4 ст.82 КК України.
Однак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам, які характеризують особу засудженого в цілому та його поведінку під час відбування покарання в їх сукупності.
Посилання в оскаржуваній ухвалі на позитивну характеристику засудженого ОСОБА_7 , що він входить до числа засуджених, які мають позитивну спрямованість, на заходи виховного впливу реагує позитивно, відбув 1/2 строку покарання, має два заохочення шляхом оголошення подяки за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, протягом квітня 2020 серпня 2020 року був працевлаштований, стягнень не має, не є такими, які доводять, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення.
Так,враховуючи дані про особу засудженого в цілому за весь час відбування покарання, а також, особу засудженого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів,раніше до нього вже двічі застосовувалося умовно-дострокове звільнення, однак це не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, оскільки він продовжує злочинну діяльність, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та небажання стати на шлях виправлення.
Посилання суду на те, що ОСОБА_7 на даний час працевлаштований робітником майстерні, є голослівними та нічим не підтверджуються, оскільки відповідно до наявної в матеріалах справи довідки з бухгалтерії установи (а.п.9), ОСОБА_7 був працевлаштований та отримував заробітну плату лише протягом квітня 2020 серпня 2020 року, а з вересня 2020 року він не працює.
Також колегія суддів не погоджується з доводами суду стосовно того, що ОСОБА_7 довів своє виправлення з огляду на наявність значної кількості подяк. Як вбачається з довідки, яка міститься в матеріалах справи (а.п.10), за весь час відбування покарання ОСОБА_7 лише двічі (12.06.2020, 24.11.2020) було оголошено подяку за виконання покладених обов`язків та жодного разу він не був заохочений за сумлінне ставлення до праці.
Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості і про підвищення засудженим його загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок, а також, що він приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, тому наявні підстави вважати, що засуджений лише пристосувався до умов відбування покарання, а матеріали справи не містять достатніх даних про те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення.
Проаналізувавши дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому, колегія суддів погоджується із доводами прокурора про те, що сумлінна поведінка засудженого протягом строку відбування покарання була його обов`язком, а відтак не можна дійти висновку, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і до нього може бути застосовано пільгу у виді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Зважаючи на те, що висновок про наявність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким має ґрунтуватись не лише на оцінці відомостей, що характеризують особу засудженого за час відбування покарання, а і на підставі відомостей про попередні судимості та тяжкість вчинених особою злочинів, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи.
Щодо посилання в ухвалі суду на те, що ОСОБА_7 відбув 1/2 частину призначеного строку покарання, то факт відбуття певної частини строку призначеного покарання є лише передумовою, а не безумовною (визначальною) підставою для заміни засудженому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.
Відбуття певної частини призначеного покарання, наявність позитивної характеристики та заохочень у засудженого ОСОБА_7 , самі по собі не можуть бути визнані достатньою підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, зважаючи на те, що попереднє застосування інституту умовно-дострокового звільнення не сприяло виправленню ОСОБА_7 та припиненню ним злочинної діяльності.
Зазначені вище обставини в їх сукупності, свідчать про те, що засуджений ОСОБА_7 лише стає на шлях виправлення, але не довів його в обсязі достатньому для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до положень ст.82 КК України.
Отже, висновок суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 довів, що він став на шлях виправлення, є необґрунтованим та передчасним, що відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст. ст. 376 ч.2, 404, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29 березня 2021 року, якою задоволено клопотання та замінено засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину строку покарання, призначену за вироком Подільського районного суду м. Києва за ч.3 ст.185 КК України, що становить 1 рік 2 місяці 2 дні, більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4 (підпис)