Справа № 591/5513/20
Провадження № 1-кс/591/982/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року слідчий суддя Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу засудженого ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи прокуратури Сумської області, щодо розгляду його заяви від 03.09.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою, яку мотивував тим, що прокуратурою області на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми 17.08.2020 року було внесено відомості до ЄРДР за № 0000262 по його заяві від 10.08.2020 року. Він отримав витяг з ЄРДР з підписом реєстратора ОСОБА_4 , а також пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого з підписом ОСОБА_4 . Вважає, що в матеріалах кримінального провадження повинна бути постанова про визнання його потерпілим, яку він повинен був отримати. 03.09.2020 він звернувся до Сумської обласної прокуратури про надання копії вказаної постанови, але на даний час ані відповіді, ані постанови не отримав. За таких обставин, просив зобов`язати уповноважену особу Сумської обласної прокуратури надати йому постанову, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження про визнання його потерпілим.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав в повному обсязі.

Прокурор, рішення якого оскаржується, в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги у зв`язку з її необґрунтованістю.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ст. 303 передбачає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України до слідчого судді може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невчиненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання, зокрема, потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми, наданою для огляду в судовому засіданні, зобов`язано прокурора прокуратури Сумської області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 03.09.2020 відповідно до вимог ст.220 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Згідно ч.5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України до слідчого судді можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим.

В даному випадку, з матеріалів, доданих до скарги, вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми 17.08.2020 були внесені відомості до ЄРДР за № 0000262 за його заявою від 10.08.2020. Він отримав витяг з ЄРДР з підписом реєстратора ОСОБА_4 , а також пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого з підписом ОСОБА_4 .
Згідно ч.2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, визнання особи потерпілою та підтвердження наявності в особи цього статусу відбувається шляхом вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, що і було здійснено.
Також вважаю за необхідне зазначити, що у статті 56 КПК України закріплений перелік прав потерпілого, який хоча і не є вичерпний, однак при їх реалізації необхідно звертати увагу на таке застереження, як їх передбаченість КПК України (так, бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом; користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом), в той час як прийняття прокурором постанови про визнання особи потерпілою та відповідно право потерпілого отримати таку постанову не передбачено жодною нормою кримінального процесуального закону.
Стосовно посилання ОСОБА_3 на ст.110 КПК України щодо того, що всі процесуальні рішення прокурора приймаються у формі постанови, в тому числі і про визнання особи потерпілою, зазначаю, що відповідно до ч.3 вказаної статті, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Тобто кримінальний процесуальний закон визначає дві підстави для винесення прокурором постанови: 1) передбаченість такої постанови КПК України, 2) прийняття прокурором рішення про необхідність винесення такої постанови.
Водночас, винесення постанови про визнання потерпілим прямо не передбачено КПК України, а щодо другої підстави то прокурор, з огляду на положення ст. 36 КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності і слідчий суддя не може впливати на прийняття прокурором рішення, яке віднесене виключно до його компетенції.
Таким чином, оскільки прохальна частина скарги ОСОБА_3 зводиться до зобов`язання службової особи Сумської обласної прокуратури надати копію постанови про визнання його потерпілим та не містить прохання про зобов`язання відповідної службової особи надати відповідь на його клопотання від 03.09.2020, про що також зазначив і сам ОСОБА_3 в судовому засіданні, за таких обставин, враховуючи положення ст. 307 КПК України вважаю, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 55, 56, 110, 220, 303-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги засудженого ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи прокуратури Сумської області - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1