Справа № 573/824/21
Номер провадження 1-кп/573/94/21
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
02 червня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки Сумської області, Білопільського району, смт. Миколаївка, мешканки АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, з 2013 року перебуває на обліку в лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, раніше не судимої,

за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України,
в с т а н о в и в :
15 травня 2021 року приблизно о 15:00 годині ОСОБА_4 перебувала біля переїзду через залізничні колії на виїзді з м. Суми в напрямку смт. Миколаївка, Сумської області. У цей час, щоб доїхати додому, остання зупинила автомобіль «Ford Sierra», синього кольору, реєстр. номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_6 і сіла на заднє пасажирське сидіння автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля, знаходячись поблизу смт. Миколаївка, Сумського району, Сумської області, у точно невстановлений під час досудового розслідування час, між двома передніми сидіннями ближче до заднього сидіння ОСОБА_4 помітила відкриту чоловічу барсетку чорного кольору, в якій лежала обкладинка з паспорта. Діючи таємно, без дозволу власника остання дістала вказану обкладинку та помітила в ній банківську картку блакитного кольору, 350 грн. і ІD-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , після чого в неї виник умисел на крадіжку вказаного майна.

У цей же час, завідомо знаючи, що банківська картка є офіційним платіжним документом, а паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, є дійсним для укладення цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, у ОСОБА_4 виник корисливий умисел на викрадення банківської картки та паспорта, щоб використати їх для зняття грошових коштів з картки через касу «ПриватБанку».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, переконавшись, що її дії є непомітними для водія автомобіля, ОСОБА_4 викрала чоловічу барсетку чорного кольору зі шкірозамінника з гравіюванням у вигляді напису «Feshn», яка для потерпілого ОСОБА_6 матеріальної цінності не представляє, в якій знаходилися паспорт громадянина України № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , банківська картка «Приватбанку» блакитного кольору № НОМЕР_3 , 350 грн. купюрами 200 грн., 100 грн. і 50 грн., яку поклала собі до пакету, щоб у подальшому розпорядитися викраденим на власний розсуд.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розуміла їх суспільну небезпечність, усвідомлювала можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажала їх настання.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, щиро розкаялася та дала покази, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зокрема, показала, що 15 травня 2021 року приблизно о 15:00 годині біля переїзду через залізничні колії на виїзді з м. Суми вона зупинила автомобіль, щоб доїхати до смт. Миколаївка та сіла на заднє сидіння. В автомобілі крім неї та водія нікого не було. Коли вони доїхали до с. Жолобок, то вона побачила між двома передніми сидіннями барсетку, з якої виглядала обкладинка для паспорта. Користуючись тим, що водій розмовляє по телефону та на неї не звертає увагу, вона взяла барсетку, дістала обкладинку та побачила, що в ній лежали банківська картка, 350 грн. і паспорт. Після цього вона все поклала назад в барсетку та повернула її на місце. Коли вони доїхали в смт. Миколаївку, перед виходом з машини, переконавшись, що водій за нею не спостерігає, вона поклала барсетку собі в пакет і вийшла з машини.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала повністю, її вина також підтверджується письмовими матеріалами справи:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується) від 15 травня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_6 повідомив, що в період з 15 до 20 години 15 травня 2021 року невідома особа викрала з його автомобіля «Ford», реєстр. номер НОМЕР_1 , барсетку, в якій знаходилися паспорт, картка «Приватбанку», 350 грн.;

- протоколом огляду місця події від 15 травня 2021 року з фототаблицею до нього, згідно з яким було оглянуто автомобіль «Ford Sierra», синього кольору, реєстр. номер НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду місця події від 15 травня 2021 року з фототаблицею до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_7 у присутності понятих видала чоловічу барсетку чорного кольору з паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , банківську картку «Приватбанку» блакитного кольору, 350 грн. купюрами 200 грн., 100 грн. і 50 грн., які вона викрала близько 15:00 години 15 травня 2021 року з автомобіля «Ford»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 травня 2021 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_6 упізнав ОСОБА_4 як особу, яку 15 травня 2021 року довозив до смт. Миколаївка.

Жоден із зазначених доказів сторона захисту не просила визнати неналежним чи недопустимим.

У суду немає підстав не довіряти вказаним вище доказам, оскільки вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

В основу вироку суд кладе покази обвинуваченої, які є послідовними, логічними та не суперечать письмовим доказам.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч. 1 ст. 357 КК України, оскільки вона вчинила викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів; за ч. 3 ст. 357 КК України, оскільки вона вчинила незаконне заволодіння паспортом.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка негативно характеризується за місцем проживання, матеріальне становище. Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, оскільки вона критично оцінила вчинені нею кримінальні правопорушення, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнула зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки; активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, оскільки вона правдиво повідомила про обставини їх вчинення. Обставин, що обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлено.

Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених вище всіх обставин і того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення останньої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Ухвалу слідчого судді про арешт майна необхідно скасувати, оскільки в ньому відпала потреба.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, і призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.;
- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Скасувати арешт чоловічої барсетки, обкладинки на паспорт, паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , банківської картки «ПриватБанку» № НОМЕР_4 , 350 грн., який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 18 травня 2021 року.

Речові докази: чоловічу барсетку з гравіюванням у вигляді надпису «Fashion», обкладинку на паспорт з гравіюванням у вигляді надпису «Україна» із зображенням гербу та надписом паспорт, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , банківську картку «ПриватБанку» № НОМЕР_4 , 350 грн., які зберігаються в ОСОБА_6 , залишити останньому.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя