Справа №766/7091/21
н/п 1-кс/766/5739/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника заявника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання представника ДП «Херсонський морський торговельний порт» - ОСОБА_6 про скасування арешту майна,

встановила:

Представник ДП «Херсонський морський торговельний порт» звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13.05.2021 року на майно Ліхтер типу ДМ №181 (інвентарний номер 1536909), Ліхтер типу ДМ №230 (інвентарний номер 1518277) та суховантажне несамохідне судно «Волго-балт-218», які належать ДП «Херсонський морський торгівельний порт», шляхом заборони відчуження та розпорядження майном.

Обґрунтування клопотання:

Представник зазначає, що ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13.05.2021 року задоволено клопотання сілдчго погодженогоз прокурором та накладено арешт на майно Ліхтер типу ДМ №181 (інвентарний номер 1536909), Ліхтер типу ДП №230 (інвентарний номер 1518277) та суховантажне несамохідне судно «Волго-балт-218», які належать ДП «Херсонський морський торгівельний порт», шляхом заборони відчуження та розпорядження майном.

Арешт накладений 24.12.2019 року у рамках кримінального провадження №0000385 від 12.12.2019, слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області у справі 766/25217/19 винесено ухвалу, якою накладено арешт на речовий доказ - відходи піску (де оксид кремнію) після піскострумневої обробки днищ суден, що прибув на судні з м.Бієла, Республіка Чорногорія, загальною вагою 3870494кг, який знаходиться на території ДП «Харківський морський торгівельний порт» за адресою:АДРЕСА_1.

27.04.2021 року проведено огляд відкритого складського майданчика №3 (на якому був розташований пісок), за результатами якого встановлено, що вказані відходи піску було перевантажено до плавзасобів та переміщено до Затонів №1, №2 річки Дніпро.

Вважають, що є підстави для скасування арешту майна, оскільки:

ДП «ХМТП» не порушено вимог ухвали, якою накладено арешт на речовий доказ - відходи піску (де оксид кремнію), тому відсутній склад злочину за ст.388 КК України. Зазначає, що майно на яке накладено арешт не було нікому ввірено та (чи) передано на зберігання. Відходи піску не перебували за адресою: АДРЕСА_1. Відкритий складський майданчик №3 не знаходиться за цією адресою. Переміщення арештованого вантажу в межах території підприємства з одного складського майданчика на інший ніяким чином не впливає на правомочності та не порушує режим щодо відчуження, розпорядження та/або користування майном речовим доказом. В ухвалі слідчого судді не зазначався конкретний майданчик на якому повинен знаходитись пісок. Також, 12.10.2020 року ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні №0000385 надано дозвіл на передачу для технологічної переробки речових доказів, вказана ухвала станом на сьогоднішній день не виконана.

Нікому зі службових осіб ДП «ХМТП» не повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000139. Арешт на майно перешкоджає здійсненню нормальної господарської діяльності юридичної особи. Зауважують, що накладенням арешту на судно шляхом заборони будь-якій особі відчужувати і розпоряджатися судном, створюється загроза технічного пошкодження судна, оскільки неможливо здійснювати запуск двигунів, тестової експлуатації механізмів та обслуговування судна, що може призвести до можливої руйнації складових частин даного судна загалом, а судно не здатне виконати розпорядження капітана порту щодо надання місця біля причалу іншим суднам для здійснення навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов`язаних з навантажувально- розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг.

Накладення арешту на плавзасоби зриває концесію Державного підприємства «Херсонський морський торгівельний порт».

Посилається на ту обставину, що оскільки клопотання про накладення арешту на плавзасоби відбувалось в судовому засіданні без участі представника власника - ДП «ХМТП», є підстави для скасування арешту.

Слідчий у клопотанні та слідчий суддя в ухвалі як мету накладення арешту зазначено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Представник заявника підтримав клопотання, просив суд його задовольнити.

Прокурор та слідчий заперечували проти скасування арешту, просили відмовити у задоволенні клопотання.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст.174 КПК України визначено вичерпний перелік осіб, які мають право звернутися із клопотанням про скасування арешту майна - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час досудового розслідування в межах кримінального провадження ЄРДР №0000139 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13.05.2021 року накладено арешт на майно Ліхтер типу ДМ №181 (інвентарний номер 1536909), Ліхтер типу ДП №230 (інвентарний номер 1518277) та суховантажне несамохідне судно «Волго-балт-218», які належать ДП «Херсонський морський торгівельний порт», шляхом заборони відчуження та розпорядження майном.

Згідно ухвали слідчого судді арешт накладався з метою збереження речового доказу.

Представники ДП «ХМТП» у судовому засіданні не були присутні, що дає підстави для звернення з клопотанням.

Досудове розслідування здійснювалося СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області. В даному кримінальному провадженні постановою слідчого плавзасоби визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки за версією органу досудового розслідування вони є предметом та засобами вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді від 13.05.2021 року було накладено арешт на плавзасоби, оскільки вони мають значення для кримінального провадження, у відповідності до ст. 98 КПК України містить ознаки речового доказу та визнано таким відповідною постановою, тому з метою його збереження необхідно накласти арешт.

Згідно пояснень представника власника майна та слідчого фактично слідчі дії у даному кримінальному провадженні не вчиняються.

З наданих пояснень у судовому засідання та самого клопотання про скасування арешту майно, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи представника ДП «ХМТП».

Оскільки, з матеріалів клопотання вбачається, що суттю вказаного кримінального правопорушення є вчинення службовими особами ДП «Херсонський морський торгівельний порт» незаконних дій з майном на яке накладено арешт, а саме те, що самовільно змінили місце зберігання відходів піску, що утворилися після піскоструменевої обробки днищ суден, що прибув з м.Бієла, Республіка Чорногорія, загальною вагою 3870494 кг. З території ДП «Херсонський морський торгівельний порт», за адресою:АДРЕСА_1, шляхом перевантаження відходів піску до плавзасобів: Ліхтер типу ДМ №181, Ліз/хтер типу ДМ №230 та суховантажне несамохідне судно «Волго-балт-218» та переміщення до Затонів №1, №2 річки Дніпро, де пришвартовано плавзасоби біля берегу.

Тому, слушним є посилання представника заявника щодо того, що ухвалою слідчого судді було накладено арешт у кримінальному провадженні № 000394 на пісок (діоксин кремнію) загальною вагою 3870494кг, який знаходився на території ДП «Херсонський морський торгівельний порт», за адресою:АДРЕСА_1. Щодо того, де саме перебував та має перебувати пісок слідчим у своєму клопотанні у кримінальному провадженні №0000394 нічого зазначено не було. Лише зазначено щодо перебування вказаного піску на території ДП «ХМТП». Тому, щодо заборони переміщення на території підприємства слідчий у своєму клопотанні нічого не зазначав.

Також, обґрунтованим є посилання на те, що 12.10.2020 року слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області у справі 766/25009/19 надано дозвіл у кримінальному провадженні №0000385 на передачу для технологічної переробки речових доказів, а саме відходів піску. Вказане клопотання було подано до суду слідчим за погодженням з прокурором.

Однак, прокурор у судовому засіданні на обґрунтування необхідності збереження арешту майна посилався тільки на те, що майно є речовим доказом. Але та обставина, що майно є речовим доказом не означає, що речовий доказ повинен перебувати під арештом на весь час досудового розслідування. До того згідно змісту клопотання та пояснень представника арешт плавзасобів перешкоджає господарській діяльності підприємства.

Відповідно до п.7 ст.131 арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, і відповідно до ч.3 ст.132КПК України цим заходом забезпечення має бути виконане певне завдання кримінального провадження.

Плавзасоби, не може бути втрачено, знищено тощо. Сумнівним є те, що власник стане чинити дії, спрямовані на здешевлення належного йому ж майна. Адже, за допомогою вказаних плавзасобів підприємство здійснює свою господарську діяльність.

Таким чином, немає жодного завдання кримінального провадження, для виконання якого необхідно збереження арешту майна.

Практика ЄСПЛ визначає, , що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польші від 22.06.2004).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007року при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу, з одного боку, між суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Положеннями статті 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності. Згідно із цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Зазначена норма кореспондується з положеннями статті 41 Конституції України, яка визначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом положень статей 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Отже, позбавлення права ДП «Херсонський морський торговельний порт» розпоряджатися власним майном з огляду на те, що він не є учасником кримінального провадження, а також з огляду на невідповідність цього майна критеріям статті 98 КПК України є втручанням у його право мирно володіти своїм майном.

Арешт перешкоджає ДП «Херсонський морський торгівельний порт» здійснювати визначені законом повноваження власника, здійснювати вантажувально-розвантажувальні роботи з іншими вантажами.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що відпала потреба в арешті майна, а тому арешт має бути скасований.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений у кримінальному провадженні №0000139 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13.05.2021 року на майно Ліхтер типу ДМ №181 (інвентарний номер 1536909), Ліхтер типу ДМ №230 (інвентарний номер 1518277) та суховантажне несамохідне судно «Волго-балт-218», які належать ДП «Херсонський морський торгівельний порт», шляхом заборони відчуження та розпорядження майном.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили із моменту її постановлення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12 годині 10 хвилин 25 червня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1