Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 504/183/17
Провадження №1-кп/523/120/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

22.02.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Суворовського районного суду м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , прокурорів військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000367 від 09 листопада 2016 року, із звинувачення

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Свердловську Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, утримує неповнолітню дитину, військовослужбовця за контрактом на посадах осіб офіцерського складу, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.410 КК України,

в с т а н о в и л а:

Молодший лейтенант ОСОБА_13 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та обіймаючи посаду помічника начальника штабу - начальника розвідки батальйону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог ст.ст.11,12,16,121,122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» №576 від 12 жовтня 1992 року, підпунктів 2,7,8,9,10,11,12 "Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, п.15 Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 04 серпня 2000 року, підпунктів 1.15 та 4.7 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї і боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року №359, в період з 25 листопада 2015 року до 23 жовтня 2016 року, перебуваючи в районі проведення антитерористичної операції поблизу с. Козаче Станично-Луганського району Луганської області, достовірно знаючи про правила носіння, зберігання та використання вогнепальної зброї, бойових припасів до неї, інших предметів і матеріалів, на які поширюється дозвільна система у Збройних Силах, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, умисно, без передбаченого законом дозволу, з метою незаконного поводження з бойовими припасами та вибуховими речовинами, придбав шляхом вилучення у представників незаконних збройних формувань так званої «Луганської народної республіки»: 38 патронів калібру 9 мм; 1 патрон мисливської нарізної вогнепальної зброї 223 калібру; 7 патронів калібром 7,62x39 мм; 46 патронів калібром 5,45x39 мм; 1 патрон калібром 7,62x54 мм; два запали УЗРГМ-2; корпус ручної осколкової гранати Ф-1; фрагмент запалювальної трубки ЗТП-300; електродетонатор ЕДП; два запали МД-5М; імітаційний патрон ІМ-82,107 М; імітаційну частину імітаційного запалу; дві тротилові шашки типу 200, загальною вагою 402 г; фрагмент тротилової шашки типу 200, вагою 130 г; два фрагменти пластичної вибухової речовини на основі гексогену, загальною вагою 844 г, суміш нітроцелюлозних порохів, загальною вагою 240 г, після чого з 23 жовтня 2016 року до 23 листопада 2016 року незаконно носив, транспортував на службовому та особистому автотранспорті вищезазначені бойові припаси та вибухові речовини до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та зберігав з 23 листопада 2016 року до 26 листопада 2016 року за вказаним місцем свого проживання: 38 патронів калібру 9 мм, 1 патрон мисливської нарізної вогнепальної зброї 223 калібру, 7 патронів калібром 7,62x39 мм, 46 патронів калібром 5,45x39 мм, 1 патрон калібром 7,62x54 мм, один запал УЗРГМ-2, два запали МД-5М, суміш нітроцелюлозних порохів, загальною вагою 240 г; а також з 23 листопада 2016 року до 26 листопада 2016 року - в салоні автомобіля марки «Toyota Camry», н/з НОМЕР_3 , один запал УЗРГМ-2, корпус ручної осколкової гранати Ф-1, фрагмент запалювальної трубки ЗТП-300, електродетонатор ЕДП, імітаційний патрон ІМ-82,107 М, імітаційну частину імітаційного запалу, дві тротилові шашки типу 200, загальною вагою 402 г, фрагмент тротилової шашки типу 200, вагою 130 г, два фрагменти пластичної вибухової речовини на основі гексогену, загальною вагою 844 г.

Окрім того, помічник начальника штабу - начальник розвідки штабу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) молодший лейтенант ОСОБА_13 23 листопада 2016 року в порушення вимог ст.ст.1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» від 21 вересня1999 року, ст.ст.3,11,16,119,120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, підпунктів 5.18.1.4., 5.18.1.5. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №300 від 16 липня 1997 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, будучи військовою службовою особою, шляхом зловживання службовим становищем, в умовах особливого періоду, який почав діяти відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» та триває до теперішнього часу, знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , привласнив належну зазначеній військовій частині зброю - однозарядний 40-мм підствольний гранатомет ГП-25 (індекс ГРАУ - 6Г15) № НОМЕР_4 , чим спричинив державі збитки, в сумі 1103 грн.

Обвинувачений ОСОБА_13 вину у зазначеному визнав частково та, не заперечуючи обставини придбання, перевезення і вилучення, а також перелік вилученої у нього зброї та боєприпасів, показав, що наміру викрасти її з військової частини не мав, а лише, з`ясувавши певні організаційні труднощі із своєчасної та правильної її здачі до сховища РАО в/частини НОМЕР_1 (не опечатаний стан, потреба ремонту), він завантажив її, та перебуваючий на балансі підрозділу гранатомет, як на службовий, так і особистий транспорт, після чого перевіз їх до місця свого проживання, де тимчасово зберігав як в квартирі, так і в особистому автомобілі - до часу їх виявлення та вилучення правоохоронцями.

Незважаючи на отримані показання винуватість ОСОБА_13 у вчинених діяннях доводиться наступною сукупністю доказів.

Свідок ОСОБА_14 в суді показала, що будучи близьким родичом обвинуваченого, декілька років тому надала згоду та була присутньою під час огляду їх спільного житла, в результаті якого з кімнати, в якій проживає сім`я ОСОБА_13 , було вилучено бронежилет, ножі, стрілецьку зброю.

Військовий начальник обвинуваченого свідок ОСОБА_15 в суді показав, що після виходу підрозділу із зони проведення антитерористичної операції ОСОБА_13 повинен був повідомити командира (начальника) про факт придбання необлікованої зброї і боєприпасів, а також на протязі двох наступних тижнів здати до сховища РАО як її, так і штатну, тобто ту, яка офіційно рахується за його підрозділом. Пошкоджена зброя також потребувала здачі до сховища, з обґрунтуванням причин її пошкодження. Особисто свідку ОСОБА_13 не доповідав про можливо виниклі потреби із здаванням зброї і боєприпасів до сховища РАО чи пошкодження гранатомету. Користування зброєю та боєприпасами поза межами військової частини військовослужбовцям категорично забороняється. ОСОБА_13 , будучи відповідальною особою в підпорядкованому йому підрозділі, не звертався до свідка, як до військового начальника, з рапортом про дозвіл на таке зберігання зброї та боєприпасів.

Свідок ОСОБА_16 в суді показав, що, будучи іншим військовим начальником обвинуваченого, отримав від того доповідь, що облікована за підрозділом ОСОБА_13 зброя, на протязі 2-х днів після виведення із зони проведення антитерористичної операції, в повному обсязі здана до сховища РАО. В іншому випадку, в тому числі в разі пошкодження гранатомету, ОСОБА_13 повинен був доповісти про це рапортом, після чого було б призначене відповідне службове розслідування. Проте такого обвинуваченим не було здійснено. Необліковане вивезення зброї та боєприпасів з території в/частини НОМЕР_1 могло мати місце лише у випадку, коли б ОСОБА_13 це здійснив при собі чи на власному автотранспорті.

Як вбачається із рапорту інспектора чергового Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 26 листопада 2016 року (ЄО №11645) до органу поліції надійшло повідомлення громадянина ОСОБА_17 про те, що біля буд. АДРЕСА_3 невідомий військовослужбовець погрожував йому предметом, зовні схожим на гранату, після чого сховав її в автомобілі «Toyota Camry», н/з НОМЕР_3 (т.2 а.с.1).

Відповідно до протоколу проведеного огляду місця події від 26 листопада 2016 року із розташованого між буд. АДРЕСА_4 автомобіля «Toyota Camry», н/з НОМЕР_3 , у невідкладному випадку слідчим, в присутності двох понятих, спеціаліста-вибухотехніка та ОСОБА_13 було вилучено: один запал УЗРГМ-2, корпус ручної осколкової гранати Ф-1, фрагмент запалювальної трубки ЗТП-300, електродетонатор ЕДП, імітаційний патрон ІМ-82,107 М, імітаційну частину імітаційного запалу, дві тротилові шашки типу 200, фрагмент тротилової шашки типу 200, два фрагменти пластичної вибухової речовини (т.2 а.с.2-12).

Правомірність проведеного у невідкладному випадку огляду вищезазначеного іншого володіння перевірена та підтверджена ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 листопада 2016 року (с.2 а.с.44).

Як вбачається із письмової заяви ОСОБА_14 від 26 листопада 2016 року остання дає добровільну згоду слідчому на проведення огляду житла, за адресою: АДРЕСА_2 (т.2 а.с.16).

Відповідно до протоколу проведеного огляду місця події від 26 листопада 2016 року з житла, за адресою: АДРЕСА_2 , слідчим, в присутності двох понятих, спеціаліста-вибухотехніка, ОСОБА_14 та ОСОБА_18 (дружини обвинуваченого) було вилучено: 38 патронів калібру 9 мм, 1 патрон мисливської нарізної вогнепальної зброї 223 калібру, 7 патронів калібром 7,62x39 мм, 46 патронів калібром 5,45x39 мм, 1 патрон калібром 7,62x54 мм, один запал УЗРГМ-2, два запали МД-5М, суміш нітроцелюлозних порохів, та предмет, зовні схожий на однозарядний 40-мм підствольний гранатомет ГП-25 (т.2 а.с.17-23).

Правомірність проведеного огляду вищезазначеного житла перевірена та підтверджена ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 грудня 2016 року (с.2 а.с.49-50).

Як вбачається із висновку вибухотехнічної експертизи від 26 листопада 2016 року №164В надані на дослідження вилучені з автомобіля «Toyota Camry», н/з НОМЕР_3 , предмети: 1) циліндричної форми з маркуванням 107678Т є корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, виготовлений промисловим способом, та відноситься до вибухових речовин; призначений для використання за призначенням - розміщення розривного заряду та трубки для запалу; встановити здатність до утворення осколків не видається можливим; 2) ззовні схожий на запал УЗРГМ-2, з маркуванням УЗРГМ-2 18-11-583-67-89, є запалом УЗРГМ-2, призначеним для ініціювання вибуху розривного заряду гранат Ф-1, РГД-5, РГ- 42, є засобом підриву та відноситься до бойових припасів. Корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ-2 конструктивно сумісні та безперешкодно з`єднуються між собою і в сукупності утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів (т.2 а.с.31-41).

Згідно висновку балістичної експертизи від 29 грудня 2016 року №754-Б надані на дослідження: 1) 38 патронів калібру 9 мм є боєприпасами, патронами, калібру 9х18мм, виготовленими промисловим способом, придатними для стрільби з нарізної вогнепальної зброї пістолетів Макарова, Форт, АПС та інших, відповідного калібру; 2) 1 патрон мисливської нарізної вогнепальної зброї 223 калібру є виготовленим промисловим способом, призначеним до стрільби з мисливської нарізної вогнепальної зброї 223 калібру, визначити придатність не уявляється можливим у зв`язку з відсутністю в Одеському НДЕКЦ МВС України нарізної вогнепальної зброї 223 калібру; 3) 7 патронів калібром 7,62x39 мм є відповідними боєприпасами, виготовленими промисловим способом, призначеними до стрільби з нарізної вогнепальної зброї автоматів Калашникова зразка 1947 року, та інших відповідного калібру, є придатними до стрільби; 4) 46 патронів калібром 5,45x39 мм є відповідними боєприпасами, патронами, виготовленими промисловим способом, призначеними для стрільби з нарізної вогнепальної зброї - автоматів АКС-74, АКСУ та інших відповідного калібру, є придатними до стрільби; 5) 1 патрон калібром 7,62x54 мм є відповідним боєприпасом, виготовленим промисловим способом, придатним до стрільби з нарізної вогнепальної зброї - гвинтівок СВД, СВТ та інших, відповідного калібру (т.2 а.с.79-95).

Як вбачається із висновку балістичної експертизи від 30 грудня 2016 року №755-Б наданий на дослідження предмет є однозарядним 40-мм підствольним гранатометом ГП-25 (індекс ГРАУ-6Г15) №706111, виготовленим промисловим способом, без конструктивних змін, відноситься до підствольних дульно-зарядних нарізних систем та використовується у комплексі з 7,62-мм і 5,45-мм автоматами Калашникова (АКМ, АК-74, АК-12 тощо). Даний гранатомет призначений для боротьби з відкритою живою силою, а також ураження цілей, що знаходяться у легких укриттях, відкритих окопах, траншеях, розташованих на відстані від 50 до 400 метрів; для стрільби з ГП-25 застосовуються два типи гранат: осколкової дії ВОГ-25 та стрибаюча граната ВОГ-25П; даний гранатомет до стрільби не придатний через значне пошкодження його ствола (ствол збоку дульного зрізу деформований, із наявним наскрізним отвором та тріщиною у стінці (т.2 а.с.101-107).

Згідно висновку комплексної вибухотехнічної експертизи та експертизи вибухових речовин від 17 січня 2017 року №138В/1729Х надані на дослідження предмети є двома запалами УЗРГМ-2; корпусом ручної осколкової гранати Ф-1; фрагментом запалювальної трубки ЗТП-300; електродетонатором ЕДП; двома запалами МД-5М; імітаційним патроном ІМ-82,107М; імітаційною частиною імітаційного запалу; двома тротиловими шашками типу 200, загальною вагою 402 г; фрагментом тротилової шашки типу 200, вагою 130 г; двома фрагментами пластичної вибухової речовини на основі гексогену, загальною вагою 844 г, сумішшю нітроцелюлозних порохів, загальною вагою 240 г, кожен з яких виготовлений промисловим способом. Тротилові шашки типу 200, фрагмент тротилової шашки типу 200, пластична вибухова речовина на основі гексогену та суміш нітроцелюлозних порохів відноситься до вибухових речовин, здатні до вибухового перетворення. Корпус гранати Ф-1 та один із запалів утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів. Запал УЗРГМ-2, електродетонатор ЕДП, запали МД-5М, фрагмент запалювальної трубки ЗТП-300 є засобами підриву та відносяться до бойових припасів. Імітаційний патрон ІМ-82,107М та імітаційна частина імітаційного запалу містять вибухові речовини тротил та димний порох відповідно (т.2 а.с.113-143).

Як вбачається із бухгалтерської довідки-розрахунку в/частини польової пошти НОМЕР_2 вартість 40 мм гранатомета ГП-25 становить 1103 грн (т.2 а.с.144).

Відповідно до змісту комісійного акту позапланової інвентаризації стрілецької зброї в/частини польової пошти НОМЕР_2 , проведеної в районі антитерористичної операції (Луганська область) в період з 28 червня 2016 року до 30 липня 2016 року при перевірці стрілецької зброї виявлено великий надлишок зброї в підрозділах, яку на склад не приймають у зв`язку з її некомплектністю, що створює передумови до втрат та розкрадання. У розвідувальному взводі 3 механізованого батальйону виявлено факт пошкодження 1 одиниці 40 мм гранатомета ГП-25 в комплекті (№ НОМЕР_4 ) (т.2 а.с.148-152).

Як вбачається із змісту послужного списку особової справи ОСОБА_13 останній, будучи військовослужбовцем за контрактом, в період з 25 листопада 2015 року до 23 жовтня 2016 року, послідовно обіймаючи посади кулеметника механізованого відділення, розвідника розвідувального відділення, командира відділення збору та обробки інформації, командира розвідувального взводу, а також помічника начальника штабу начальника розвідки штабу механізованого батальйону, перебував в районі проведення антитерористичної операції поблизу АДРЕСА_5 (т.2 а.с.193-207).

Згідно змісту протоколу проведеного 17 січня 2017 року за участю ОСОБА_13 слідчого експерименту, останній на місці показав, де саме в конструктивних частинах належного йому автомобіля марки «Toyota Camry», н/з НОМЕР_3 , він зберігав один запал УЗРГМ-2, корпус ручної осколкової гранати Ф-1, фрагмент запалювальної трубки ЗТП-300, електродетонатор ЕДП, імітаційний патрон ІМ-82,107 М, імітаційну частину імітаційного запалу, дві тротилові шашки типу 200, фрагмент тротилової шашки типу 200, два фрагменти пластичної вибухової речовини на основі гексогену (т.2 а.с.172-178).

З урахуванням сукупності вищевикладених досліджених доказів суд вважає доведеним поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_13 наступного.

Молодший лейтенант ОСОБА_13 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та обіймаючи посаду помічника начальника штабу - начальника розвідки батальйону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог ст.ст.11,12,16,121,122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» №576 від 12 жовтня 1992 року, підпунктів 2,7,8,9,10,11,12 "Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, п.15 Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 04 серпня 2000 року, підпунктів 1.15 та 4.7 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї і боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року №359, в період з 25 листопада 2015 року до 23 жовтня 2016 року, перебуваючи в районі проведення антитерористичної операції поблизу с. Козаче Станично-Луганського району Луганської області, достовірно знаючи про правила носіння, зберігання та використання вогнепальної зброї, бойових припасів до неї, інших предметів і матеріалів, на які поширюється дозвільна система у Збройних Силах, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, умисно, без передбаченого законом дозволу, з метою незаконного поводження з бойовими припасами та вибуховими речовинами, придбав шляхом вилучення у представників незаконних збройних формувань так званої «Луганської народної республіки»: 38 патронів калібру 9 мм; 1 патрон мисливської нарізної вогнепальної зброї 223 калібру; 7 патронів калібром 7,62x39 мм; 46 патронів калібром 5,45x39 мм; 1 патрон калібром 7,62x54 мм; два запали УЗРГМ-2; корпус ручної осколкової гранати Ф-1; фрагмент запалювальної трубки ЗТП-300; електродетонатор ЕДП; два запали МД-5М; імітаційний патрон ІМ-82,107 М; імітаційну частину імітаційного запалу; дві тротилові шашки типу 200, загальною вагою 402 г; фрагмент тротилової шашки типу 200, вагою 130 г; два фрагменти пластичної вибухової речовини на основі гексогену, загальною вагою 844 г, суміш нітроцелюлозних порохів, загальною вагою 240 г, після чого з 23 жовтня 2016 року до 23 листопада 2016 року незаконно носив, транспортував на службовому та особистому автотранспорті вищезазначені бойові припаси та вибухові речовини до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та зберігав з 23 листопада 2016 року до 26 листопада 2016 року за вказаним місцем свого проживання: 38 патронів калібру 9 мм, 1 патрон мисливської нарізної вогнепальної зброї 223 калібру, 7 патронів калібром 7,62x39 мм, 46 патронів калібром 5,45x39 мм, 1 патрон калібром 7,62x54 мм, один запал УЗРГМ-2, два запали МД-5М, суміш нітроцелюлозних порохів, загальною вагою 240 г; а також з 23 листопада 2016 року до 26 листопада 2016 року - в салоні автомобіля марки «Toyota Camry», н/з НОМЕР_3 , один запал УЗРГМ-2, корпус ручної осколкової гранати Ф-1, фрагмент запалювальної трубки ЗТП-300, електродетонатор ЕДП, імітаційний патрон ІМ-82,107 М, імітаційну частину імітаційного запалу, дві тротилові шашки типу 200, загальною вагою 402 г, фрагмент тротилової шашки типу 200, вагою 130 г, два фрагменти пластичної вибухової речовини на основі гексогену, загальною вагою 844 г.

Зазначені дії ОСОБА_13 суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, носіння і зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Окрім того, помічник начальника штабу - начальник розвідки штабу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) молодший лейтенант ОСОБА_13 23 листопада 2016 року в порушення вимог ст.ст.1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» від 21 вересня1999 року, ст.ст.3,11,16,119,120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, підпунктів 5.18.1.4., 5.18.1.5. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №300 від 16 липня 1997 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, будучи військовою службовою особою, шляхом зловживання службовим становищем, в умовах особливого періоду, який почав діяти відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» та триває до теперішнього часу, знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , привласнив належну зазначеній військовій частині зброю - однозарядний 40-мм підствольний гранатомет ГП-25 (індекс ГРАУ - 6Г15) № НОМЕР_4 , чим спричинив державі збитки, в сумі 1103 грн.

Зазначені дії ОСОБА_13 суд кваліфікує за ч.3 ст.410 КК України, як привласнення військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, військового майна, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При цьому суд не приймає до уваги невизнавальну частину показань обвинуваченого стосовно відсутності наміру викрасти 40-мм підствольний гранатомет ГП-25 з військової частини, оскільки виявлено було цю зброю у обвинуваченого за межами військової частини, через значний проміжок часу після фактичного виходу підрозділу із зони проведення антитерористичної операції, про пошкодження військового майна ОСОБА_13 по команді не доповів, дозволу на можливу не здачу (несвоєчасну здачу тощо) озброєння та боєприпасів до сховища РАО від вищестоящих командирів (начальників) не отримав. На думку колегії суддів, невизнавальна частина показань обвинуваченого є формою його захисту, спрямованою на уникнення чи пом`якшення відповідальності за фактично вчинене.

Процесуальні витрати, пов`язані із загальною вартістю проведених експертиз, в розмірі 11914,69 грн, відповідно до положення ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

При призначенні покарання обвинуваченому суд констатує про відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували йому покарання.

Суд також враховує наступні дані про обвинуваченого: відсутність незнятої та непогашеної судимості, продовження проходження ним військової служби за контрактом, отримання статусу учасника бойових дій, відзначення відомчими подяками та нагородами, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, його позитивні службові характеристики, висловлені в судовому засіданні наміри продовжувати виконувати обов`язки військової служби, перенесення тяжкого захворювання.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає можливим виправлення ОСОБА_13 без відбування покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього необхідно застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.410 КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч.3 ст.410 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_13 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_13 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні в період з 26 листопада 2016 року до 24 січня 2017 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_13 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_13 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_13 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 11914 (одинадцять тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн 69 коп.
Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів предмети, що відносяться до зброї та боєприпасів передати військовій частині польова пошта НОМЕР_2 для використання за призначенням.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3