Справа № 461/8940/20
Провадження № 1-кс/461/2084/21
УХВАЛА

09.04.2021 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0002506 від 23 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням, про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0002506 від 23 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 Кримінального Кодексу України, де вказує, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01 грудня 2020 року, накладено арешт на мобільні телефони що належить заявнику. Зазначив, що станом на день подання вказаного клопотання слідчі дії з його майном не проводяться, а відтак просить скасувати накладений на них арешт.
Заявник в судове засідання не з`явився, в клопотання просив здійснювати розгляд без його участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Зазначив, що проти задоволення поданого клопотання не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положення статей 317 та 319 ЦК України, визначають зміст права власності, зокрема, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею було встановлено, щослідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002506 від 23 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 01 грудня 2020 року було накладено арешт на майно, шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження, а саме на мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою абонентського номеру НОМЕР_2 .
Власник майна, чи його представник має право подати до суду клопотання про скасування арешту майна, якщо в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Тому, з метою дотримання прав власника майна, враховуючи вимоги розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, позицію слідчого, який не заперечує проти скасування накладеного арешту, а також вимоги верховенства права та недоторканості майна, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні №0002506 від 23 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України, а саме:
-мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою абонентського номеру НОМЕР_2 .
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1