Номер провадження: 11-кп/813/1568/21
Номер справи місцевого суду: 522/6097/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003188 від 04 листопада 2020 рокувідносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Одеси, з вищою освітою, яка тимчасово не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2021 року ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим та кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003188 від 04 листопада 2020 року закрито.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз на загальну суму 8752,11 гривень (вісім тисяч сімсот п`ятдесят дві гривні 11 коп.), а саме:

- за проведення судової авто-технічної експертизи технічного стану автомобіля «NISSAN MICRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в сумі 2745,76 гривень;

- за проведення судової авто-технічної експертизи за обставинами ДТП в сумі 6006,35 (шість тисяч шість гривень 35 коп.) гривень.

Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Цивільний позов прокурора залишено без розгляду для подальшого вирішення в порядку цивільного судочинства.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачувалась у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме в тому, що вона, 04 листопада 2020 року приблизно о 10 годині, керуючи технічно справним автомобілем «NISSAN MICRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїжджаючи пішохідний перехід напроти будинку 10/2 по вул. Маршала Говорова в м. Одесі, не переконалась у відсутності на пішохідному переході пішохода, який має перевагу в русі при переході проїзної частини по ньому і, для якого могла бути створена перешкода чи небезпека, передньою частиною кузову автомобіля «NISSAN MICRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 допустила наїзд на пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вул. Маршала Говорова, рухаючись по вказаному нерегульованому пішохідному переході зліва направо по ходу напрямку руху автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Дії водія автомобіля «NISSAN MICRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 не відповідали вимогам пунктів 10.1 та 18.1 Правил дорожнього руху України та з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з фактом настання дорожньо-транспортної пригоди.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнені
доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржену ухвалу змінити в частині розподілу процесуальних витрат.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, стягнувши процесуальні витрати у кримінальному провадженні з обвинуваченої ОСОБА_9 .

Захисник зазначив, що стягнення процесуальних витрат при звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності не передбачено чинним КПК України, у зв`язку з чим процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні необхідно покласти на державу.

Обвинувачена ОСОБА_9 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час та місце апеляційного розгляду була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

З огляду на положення вказаної норми права, а також враховуючи те, що в судове засідання прибув захисник обвинуваченої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 , апеляційний суд дійшов висновку про можливість провести апеляційний розгляд за відсутності обвинуваченої.

Позиції учасників апеляційного провадження

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення та просив залишити оскаржену ухвалу без змін, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі та дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини

Частиною 1 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із:
1) витрат на правову допомогу;
2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;
3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;
4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
При вирішенні питання про правильність відшкодування з обвинуваченої ОСОБА_9 процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні апеляційний суд враховує правовий висновок, викладений в постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 01 березня 2021 року по справі №266/3090/18, провадження №51-3281кмп19, відповідно до якого згідно з ч.2 ст.124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. За змістом наведеної норми КПК процесуальні витрати сторони обвинувачення на проведення експертиз у певному кримінальному провадженні здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України без окремого судового рішення, а їх покладення на обвинуваченого здійснюється лише у разі ухвалення обвинувального вироку за умови належного документального підтвердження.
В свою чергу відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року по справі № 598/1781/17, КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК.
Відповідно до частин 5 та 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_9 було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, яка у якості підстави для такого звільнення прямо передбачає примирення винного з потерпілим, а отже не є реабілітуючою підставою.

Беручи до уваги правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року по справі № 598/1781/17, апеляційний суд дійшов висновку про те, що постановивши ухвалу про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, суд першої інстанції завершив розгляд кримінального провадження по суті, а тому він був зобов`язаний вирішити питання щодо розподілу процесуальних витрат і прийняв правильне рішення про стягнення з ОСОБА_9 на користь держави витрат пов`язаних з проведенням експертиз.

Враховуючи викладене апеляційний суд визнає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування або зміни оскарженої ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Керуючись статтями 284-286, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 21 травня 2021 року, якою ОСОБА_9 , на підставі ст.46 КК України, звільнена від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження відносно неї закрито залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4