ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/666/21 Справа № 192/1947/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні рази:
- 11.07.2019 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,. 20.11.2019 року Дніпровським апеляційним судом вирок Саксаганського районного суду скасовано та призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 13.04.2020 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,
про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції послався на те, що оскільки за злочини по яким ОСОБА_7 засуджений та відбуває покарання, він був затриманий та взятий під варту 24 лютого 2018 року, що свідчить про те, що попереднє ув`язнення щодо нього не було застосовано під час дії ч. 5 ст. 72 КК України, яка передбачала та передбачає зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання до позбавлення волі за правилами день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
В апеляційній скарзі:
- засуджений просить застосувати до нього вимоги ч. 5 ст. 72 КК України.
Зазначає, що він перебував в СІЗО з квітня 2017 року по 14.04.2020 року.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, засудженого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Законом України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності з 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і вона викладена в новій редакції, яка передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 був засуджений 18.02.2014 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Звільнився умовно-достроково 01.03.2017 року з Софіївської виправної колонії №45 на невідбутий термін 1 рік 1 місяць 29 днів.
02.11.2017 року ОСОБА_7 був засуджений Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць (строк покарання ухвалено обчислювати з моменту виконання вироку).
11.07.2019 року ОСОБА_7 був засуджений Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
20.11.2019 року Дніпровським апеляційним судом вирок Саксаганського районного суду Дніпропетровської області було скасовано та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
13.04.2020 року ОСОБА_7 був засуджений Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці. Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з 24.02.2018 року.
Згідно протоколу, ОСОБА_7 був затриманий 24.02.2018 року.
Отже, підстави для зарахування до покарання строку попереднього ув`язнення, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, - відсутні, оскільки ОСОБА_7 був взятий під варту не до 21.06.2017 року, а пізніше - 24.02.2018 року.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що не має правових підстав для зарахування засудженому ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року).
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги засудженого слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, - слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4