Справа № 288/876/21
Провадження № 1-кп/288/94/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 15 квітня 2021 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Соколів-Брід, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта середня, не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2021 року близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання в будинку АДРЕСА_2 , розпочав словесну сварку із своєю співмешканкою ОСОБА_5 , в ході якої у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 15 квітня 2021 року близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у великій кімнаті житлового будинку АДРЕСА_2 під час словесного конфлікту, підійшов до ліжка на якому лежала ОСОБА_5 , вирвав рукою у неї з рук мобільний телефон в корпусі світлого кольору, і тримаючи його в своїй руці, відразу із значною силою прикладання кинув його в голову ОСОБА_5 та спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді: закритої черепно- мозкової травми - забійна рана правої брови, відкритий перелом передньої стінки правої пазухи лобної кістки, струс головного мозку, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як така, що не є небезпечною для життя, але призвела до тривалого розладу здоров`я.

Своїми діями, які виразились в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст.

122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України визнав повністю, дав покази, які відповідають змісту обвинувачення та погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 15 квітня 2021 року біля 12.30 години у неї з обвинуваченим ОСОБА_4 виник словесний конфлікт в ході якого обвинувачений вирвав у неї з рук мобільний телефон та кинув їй в голову. Не заперечувала щодо скороченого порядку судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, не оспорював їх, позиція його є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку згідно ст. 349 КПК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 1 статті 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення.
Обираючи обвинуваченому міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, згідно статті 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він в силу статті 89 КК України раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.
Враховуючи вищевикладені обставини суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкції частини 1 статті 122 КК України у виді позбавлення волі. Разом з тим, беручи до уваги вищевикладені обставини та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, особу винного, пом`якшуючу покарання обставину, позицію прокурора, думку потерпілої, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не є суспільно-небезпечним, а його виправлення й перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому на підставі статті 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 п.п. 1, 2 статті 76 КК України, оскільки таке покарання, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Речові докази: виріз тканини із нашаруванням речовини бурого кольору, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області за адресою: Житомирська область, смт. Попільня, вулиця Фомічова, 6 підлягає знищенню; мобільний телефон марки «ulefone», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 підлягає залишенню потерпілій ОСОБА_5 .

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не пред`явлено.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України і призначити йому покарання за частиною 1 статті 122 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: виріз тканини із нашаруванням речовини бурого кольору, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області за адресою: Житомирська область, смт. Попільня, вулиця Фомічова, 6 знищити; мобільний телефон марки «ulefone», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1