Справа № 163/1795/21
Провадження № 1-кп/163/208/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №0000200 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Пульмо Ковельського (колишнього Шацького) району Волинської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , що проживає по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, середньої освіти, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 27.06.2021 близько 01:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись метою умисного нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій та застосовуючи фізичне насильство, умисно наніс останньому удар ножем у передньо-бокову поверхню живота, в результаті чого заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з ушкодженням тонкого кишечника і розвитком розлитого калового перитоніту, які носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент їх заподіяння.
Таким чином, ОСОБА_5 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чим вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст.121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю.
Обвинувачений в судовому засіданні заявив, що не оспорює і визнає доведеними час, місце, спосіб, мотив вчинення ним злочину та фактичні обставини обвинувачення, а його показання відповідають змісту обвинувального акта.
Потерпілий в судовому засіданні показав, що не оспорює і визнає доведеними час, місце, спосіб, мотив вчинення обвинуваченим злочину та фактичні обставини обвинувачення, а його показання відповідають змісту обвинувального акта. Крім цього потерпілий вказав, що будь-яких претензій до обвинуваченого немає, з останнім вони щиро примирилися, просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

При згоді сторін кримінального провадження суд, дослідив докази в порядку ч.3 ст.349 КПК України, попередньо пересвідчившись у відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, та що сторони розуміють зміст цих обставин при роз`ясненні обмеження права оскарження таких обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин суд приходить до висновку, що повністю доведено винуватість ОСОБА_5 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.
Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що обвинувачений щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, вжив заходів для повного погашення заборгованості за лікування потерпілого.
До обтяжуючих обставин суд відносить вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує позицію потерпілого, який вважає себе в певній мірі винуватий у тому, що призвело до вчинення обвинуваченим злочину, оскільки слід було уникнути конфлікту, з поваги до віку обвинуваченого і з того, що протягом 20 років з обвинувачений мали нормальні стосунки і спільно вели домашнє господарство. Потерпілий пробачив обвинуваченому, вважає що можливо призначити мінімальний вид та розмір покарання.

Як вбачається з обвинувального акту, характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів, а також усних показань обвинуваченого, пояснень захисника та прокурора за час проведення досудового розслідування обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, своїми діями активно сприяв розкриттю злочину.
Відповідно до обвинувального акта обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Факт щирого каяття ОСОБА_5 у вчиненому злочині знайшов своє підтвердження і в судовому засіданні, про що об`єктивно засвідчила його поведінка та визнання вини за інкримінованими кримінальним правопорушенням.
Щодо активного сприяння у розкритті злочину, то як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 в ході досудового розслідування відразу надав визнавальні показання у вчиненні злочину та вказав на обставини його вчинення, які в подальшому знайшли своє підтвердження.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що по справі встановлено сукупність пом`якшуючих обставин, яка, на думку суду, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину.
За вказаних обставин суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України слід призначити у виді позбавлення волі в нижній межі санкції.
Обвинувачений є несудимим, позитивно характеризується, є спокійною і врівноваженою особою, має вже досить поважний вік, крім того має захворювання туберкульоз, яке потребує постійного лікування, з потерпілим примирився, тому за обставинами справи суд приходить до висновку, що його виправлення й перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. Тому, для попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів від відбування покарання його слід звільнити з випробуванням та покладенням встановлених обов`язків.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.

Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 26 серпня 2021 року.

При обранні запобіжного заходу суд повинен визначити найбільш дієвий, доцільний та достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх обов`язків.

Сукупність існуючих ризиків на день ухвалення вироку, дані про особу обвинуваченого, позицію потерпілого, дає вагомі підстави для висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладанням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які забезпечать належну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 28.06.2021 року по 17.08.2021 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_5 змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із встановленням заборони залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, звільнивши ОСОБА_5 з-під варти в залі судового засідання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за кожним викликом, а у разі неможливості прибути через поважні причини завчасно повідомити про це прокурора або суд;

- цілодобово не залишати місце проживання в Україні АДРЕСА_1 ;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого мають право з`являтись в житло, під арештом в якому обвинувачений перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого зобов`язань.

Долю речових доказів вирішити таким чином:
-ніж зі слідами речовини бурого кольору, зовні схожої на кров та змиви з рук обвинуваченого ОСОБА_5 , зразки крові ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - знищити;
-футболку та сорочку потерпілого ОСОБА_4 чорного кольору, палас, резинові сланці синього кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області повернути потерпілому;
-футболку овинуваченого ОСОБА_5 білого кольору повернути обвинуваченому;
-медичну документацію на ім`я ОСОБА_4 , яка вилучена на підставі ухвали слідчого судді та зберігається в матеріалах кримінального провадження, повернути особі, в якої вона була вилучена.

Накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 06.07.2021 арешт на речові докази скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1