Справа №613/867/21 Провадження № 1-кс/613/266/21
УХВАЛА
23 червня 2021 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
Під час проведення огляду транспортний засіб був вилучений та направлений для зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Міліцейська, 9, тобто вказаний автомобіль є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям п.1 ч.2 ст.167 КПК України.
Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення автотехнічних експертиз по технічному стану транспортного засобу, з метою з`ясування,параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що існує загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин шляхом проведення ремонту, пошкодження деталей з боку його водія ОСОБА_5 , виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про арешт майна, просив його задовольнити.
Користувач майна ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про арешт майна не заперечувала. Пояснила, що її син ОСОБА_5 дійсно керував автомобілем та не впорався з керуванням, ОСОБА_6 , який також знаходився в автомобілі, на даний час перебуває в лікарні.
Слідчий суддя вислухавши думку прокурора та користувача майна, дослідивши Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, матеріали клопотання та надані докази, приходить до слідуючого.
Частиною 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
На думку слідчого судді, прокурором доведено, що арешт вказаного майна застосований з метою забезпечення доказової бази по кримінальному провадженню, так як вказане майно відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити заінтересованим особам, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, роз`яснивши їм право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 24 червня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1