Житомирський апеляційний суд
Справа №273/551/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.128 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 , -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 на вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 27 липня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000152 за ст. 128 КК України щодо ОСОБА_9 (далі - Вовк), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Климентіївка, Баранівського району, Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
в с т а н о в и в:
Цим вироком Вовка засуджено за ст. 128 КК України на 2 роки обмеження волі. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України та ч. 5 ст. 74 КК звільненого Вовка від покарання за закінченням строків давності.

Вирішено стягнути з засудженого Вовка на користь потерпілого ОСОБА_7 13 072 грн. 84 коп. у відшкодування витрат на лікування, 8 000 грн. витрат на правову допомогу, 100 000 грн. у відшкодування заподіяної моральної немайнової шкоди, а також щомісячні відшкодування внаслідок втрати загальної працездатності в розмірі 2676 грн. на період встановлення групи інвалідності.

Вирішено долю речових доказів.
Згідно вироку, близько 00 год 20 хв 29 квітня 2017 року поблизу кафе-бара «Парус» по вул. Соборній, 2а у м. Баранівці Баранівського району, Житомирської області між обвинуваченим ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_7 на ґрунті неприязних відносин виник словесний конфлікт, який супроводжувався штовханиною та тяганиною за одяг. Під час конфлікту ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, вхопив обома руками за одяг в районі грудей Вовка. З метою звільнення від вказаного захоплення ОСОБА_12 , діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг це передбачити, умисно долонею правої руки штовхнув ОСОБА_7 в район лівої частини щелепи, від чого потерпілий впав на асфальтоване покриття тротуару всією задньою частиною тіла та отримав тяжкі тілесні ушкодження, що є небезпечними для життя у момент заподіяння, у вигляді закритої черепно-мозкової травми: садна із крововиливом в правій тім`яній ділянці, перелому склепіння черепа по вінцевому шву зліва та по правій тім`яній кістці, субдуральної гематоми в тім`яній ділянці з обох сторін та забою вискової долі лівої півкулі головного мозку.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_10 просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження за недоведеністю винності Вовка у вчиненні інкримінованого йому злочину. Посилаючись на свою оцінку доводів, твердить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеність винності обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, неправильність оцінки судом доказів; істотні порушення кримінального процесуального закону, що виразилися у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України до ЄРДР, невідкритті стороні захисту медичних документів, на підставі яких було отримано дані про виявлені у потерпілого тілесні ушкодження, а також у поверненні суду з нарадчої кімнати для подальшого з`ясування обставин кримінального провадження.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу прокурор Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_13 твердить про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та просить вирок залишити без змін.
Заслухавши доводи захисника та пояснення обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора та пояснення потерпілого в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, за вказаних у вироку обставин відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів, яким судом першої інстанції дано належну оцінку.

Встановлені місцевим судом обставини кримінального правопорушення підтверджуються наведеними у вироку доказами.
Зокрема, показаннями свідка очевидця ОСОБА_14 , про обставини падіння рівною спиною та потилицею на асфальт та втрати свідомості потерпілого ОСОБА_15 , що перебував у стані алкогольного сп`яніння та тримався обома руками за верхній одяг Вовка, внаслідок вчиненого обвинуваченим поштовху долонею правої руки у ліву частину обличчя потерпілого.

Сам обвинувачений на досудовому розслідуванні при проведенні слідчого експерименту та під час судового розгляду стверджував про аналогічний характер падіння потерпілого на асфальт, що тримався руками за його верхній одяг, заперечуючи лише факт здійснення ним умисного поштовху потерпілого.

Судом першої інстанції дано належну оцінку всіх досліджених у судовому засіданні доказів, у тому числі висновків судово-медичних експертиз про наявність, локалізацію та механізм заподіяння виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень.

Зокрема, судом обґрунтовано визнано допустимими висновки вказаних експертиз, оскільки вони відповідають вимогам ст. 102 КПК України та ґрунтуються на даних карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 , що була отримана слідчим у законний спосіб згідно ухвали Баранівського районного суду від 19.05.2017 про надання тимчасового доступу до вказаного джерела доказів (а. с. 25, 26 т. 2).

Вказаний медичний документ після проведення експертизи був повернутий до медичного закладу та не долучався органом досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження.

Згідно протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 31.05.2017, обвинувачений ОСОБА_12 та захисник ОСОБА_10 були ознайомлені з усіма матеріалами кримінального провадження та не заявляли будь-яких зауважень чи клопотань (а. с. 61 т. 2).

Крім того, за даними повної фіксації процесу технічними засобами, у судовому засіданні 25.01.2019 суддя, повернувшись з нарадчої кімнати, вирішила повернутися до судового розгляду даного кримінального провадження з мотивів усунення суперечностей у показаннях потерпілого та для з`ясування обставин одержання потерпілим ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, в подальшому за клопотаннями представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 у справі було призначено додаткову та повторну комісійну судово-медичні експертизи. При цьому судом не було допущено порушень загальних засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України та такі дії суду не унеможливлювали постановлення судом законного та обґрунтованого рішення у даній справі.

Так, згідно висновку первинної судово-медичної експертизи від 24.05.2017 № 244, у потерпілого ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: садна із крововиливом в правій тім`яній ділянці, перелому склепіння черепа по вінцевому шву зліва та по правій тім`яній кістці, субдуральної гематоми в тім`яній ділянці з обох сторін, забою вискової долі лівої півкулі головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Черепно-мозкова травма, отримана ОСОБА_7 , утворилась внаслідок однієї травмуючої дії. Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися при падінні з положення стоячи та ударі головою об асфальт при наданні тілу прискорення внаслідок поштовху чи удару. Висновком вказаної експертизи не дано оцінку виявленій у потерпілого тріщині на губі (а. с. 30-31 т. 2).

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи, механізм виникнення вказаних тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_7 може відповідати механізмові, на які вказують свідок ОСОБА_14 та підозрюваний Вовк при проведенні слідчих експериментів за їх участі (а. с. 57-58 т. 2).

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 117 від 19.11.2019, наявність зазначеної в медичній карті стаціонарного хворого ОСОБА_7 з Баранівської лікарні тріщини нижньої губи може свідчити про прикладання травмуючої сили в обличчя, що й стало причиною прискорення тіла людини перед падінням (а. с. 6-14 т. 3).

Вказаний висновок комісійної судово-медичної експертизи є обґрунтованим та відповідає даним медичної карти про виявлення у потерпілого тріщини нижньої губи та версії сторони обвинувачення про механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , та не суперечить по суті висновкам попередніх судово-медичним експертиз.

З огляду на висновки вищевказаних експертиз про неможливість заподіяння виявлених у потерпілого тяжких тілесних ушкоджень внаслідок нанесення удару скляною пляшкою по голові, та зміст наведених у вироку показань свідка ОСОБА_14 та експерта ОСОБА_16 , суд першої інстанції обґрунтовано визнав недостовірними показання потерпілого про те, що Вовк наносив йому удар пляшкою по голові.

Показання потерпілого про подальше прикладання до нього сили з боку обвинуваченого коли він тримався обома руками за одяг останнього та подальшу втрату свідомості, - по суті відповідають версії обвинувачення.

Судом першої інстанції обґрунтовано визнано недопустимими дані протоколу огляду місця події від 25.04.2017 за участю свідка ОСОБА_11 .

Доводи апеляційної скарги про недопустимість доказів, отриманих після повідомлення Вовка про підозру 26.05.2017, оскільки вони отриманні до внесення відомостей за ст. 128 КК України до ЄРДР, є необґрунтованими, оскільки прокурором суду були надані відомості про своєчасне внесення до ЄРДР відомостей за ст. 128 КК України (а. с. 196, 197 т. 3).

Доводи апеляційної скарги про недопустимість відеозаписів з камери відеоспостереження кафе-бару «Парус», що містяться на оптичному диску, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки вказаний диск був добровільно наданий слідчому під час допиту свідка ОСОБА_17 , після чого він був оглянутий слідчим за участю двох потятих та визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні (а. с. 11, 12, 13 т. 2). Не зважаючи на недостатню якість зображення, цей відеозапис містить дані про час та місце події падіння потерпілого на асфальт не вулиці поблизу вказаного кафе.

Разом з тим, з огляду на сукупність всіх допустимих доказів у справі, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих висновків про доведеність обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, поза розумним сумнівом, оскільки відштовхуючи від себе потерпілого, що перебував у стані алкогольного сп`яніння та тримався руками за його верхній одяг, обвинувачений хоча і не передбачав, але міг і повинен був передбачити можливість настання для ОСОБА_15 тяжкого тілесного ушкодження внаслідок падіння випрямленою спиною назад та удару потилицею об асфальт.

Призначене судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є справедливим та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчиненню нових злочинів.
Рішення суду в частині вирішення цивільного позову потерпілого є обґрунтованим та відповідає вимогам ч. 1 ст. 337 КПК України, оскільки завдані злочином збитки досудовим слідством були встановлені на суму 13072 грн. 84 коп., та завдану злочином шкоду не було відшкодовано на час постановлення вироку.

Призначене Вовку судом першої інстанції покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст. 128 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 49 КК України, ч. 5 ст. 774 КК України, - є законним та обґрунтованим.
Тому доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими. Підстав для скасування чи зміни вироку суду не має.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 27 липня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000152 за ст. 128 КК України щодо ОСОБА_9 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення.
Судді: