Справа № 574/109/21
Провадження № 1-кп/574/57/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2021 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду кримінальне провадження №0000093 від 24.11.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Буринь, Сумської області, із базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.129, ч.3 ст.299 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 24.11.2020 року близько 12 год. 00 хв., з метою вбивства собак, вирішив незаконно проникнути до господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, ОСОБА_3 в той же день та час, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, діючи умисно, не маючи дозволу та всупереч волі законних власників та фактичних володільців господарства, шляхом відкриття незамкнутої вхідної хвіртки ударом ноги, незаконно проник на територію домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що є іншим володінням особи, після чого через незамкнені вхідні двері проник до будинку, що є житлом.

Таким чином ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у незаконному проникненні до житла та іншого володіння особи, порушив ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 та ст. 30 Конституції України, якими закріплено права людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, які відповідно до вимог ст. 21 Конституції України є непорушними.

В подальшому, ОСОБА_3 , не припиняючи свої протиправні дії, в той же день та час, тобто 24.11.2020 близько 12 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, знаходячись на території господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , зневажаючи загальноприйнятій суспільстві норми моралі щодо ставлення до тварин, діючи активним способом та з особливою жорстокістю, за допомогою револьверу для тренувальної стрільби «EKOL Viper 4.5» калібру 4 мм Флобер, прицілившись, умисно здійснив постріл по собаці, яка на той час знаходилась на прив`язі, від якого остання впала та почала скавчати. Після цього, ОСОБА_3 продовжуючи свої протиправні дії, умисно, здійснив ще один прицільний постріл вищевказаним пристроєм, яким спричинив загибель собаки. Після цього, ОСОБА_3 припинив свої незаконні дії.

Крім цього, 24.11.2020 близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, знаходячись на території господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на погрозу вбивством, умисно, з метою залякування ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вчинені ним дії можуть викликати у останньої реальні побоювання за своє життя, почав погрожувати їй вбивством, приставляти ствол револьверу для тренувальної стрільби «EKOL Viper 4.5» калібру 4 мм Флобер до її голови та мисливський ніж до живота, при цьому продовжував словесно висловлювати погрози вбивством відносно ОСОБА_7 та її чоловіка ОСОБА_6 . За цих обставин, зокрема, почувши погрози вбивством від ОСОБА_3 , можливості втілити свої погрози за допомогою револьверу для тренувальної стрільби «EKOL Viper 4.5» калібру 4 мм Флобер та мисливського ножа, ОСОБА_7 сильно налякалась, внаслідок чого у неї виникли реальні підстави побоюватись їх здійснення. Після цього, ОСОБА_3 припинив свої незаконні дії.

Крім цього, 24.11.2020 близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, знаходячись в житловому будинку на території господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на погрозу вбивством, умисно, з метою залякування ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що вчинені ним дії можуть викликати у останнього реальні побоювання за своє життя, почав погрожувати ОСОБА_6 вбивством, приставляти ствол револьверу для тренувальної стрільби «EKOL Viper 4.5» калібру 4 мм Флобер до його голови та мисливський ніж до живота, при цьому продовжував словесно висловлювати погрози вбивством відносно ОСОБА_6 . За цих обставин, зокрема, почувши погрози вбивством від ОСОБА_3 , можливості втілити свої погрози за допомогою револьвера для тренувальної стрільби «EKOL Viper 4.5» калібру 4 мм Флобер та мисливського ножа, ОСОБА_6 сильно налякався, внаслідок чого у нього виникли реальні підстави побоюватись їх здійснення. Після цього, ОСОБА_3 припинив свої незаконні дії.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано: за ч.1 ст. 162 КК України, так як він незаконно проник на територію господарства та житлового будинку потерпілих, що порушило недоторканість житла останніх; за ч.1 ст. ст. 129 КК України, так як він погрожував вбивством ОСОБА_7 та ОСОБА_6 і в останніх були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози; за ч.3 ст. 299 КК України, оскільки він умисно, з особливою жорстокістю, здійснив два постріли по собаці, що призвело до загибелі тварини.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена під час досудового розслідування 15.02.2021 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 .

За умовами вказаної угоди ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.162, ч.1 ст.129, ч.3 ст.299 КК України та узгодили призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, а саме: за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік; за ч. 1 ст. 129 КК України у виді арешту строком на 6 місяців; за ч. 3 ст. 299 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони погодили остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Крім того, згідно зі ст. 75 КК України сторони узгодили звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості та просив її затвердити, а також встановити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю два роки.

Обвинувачений та захисник також просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості. При цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин викладених обвинувальному акті та угоді, вказав, що він цілком розуміє свої права і обов`язки, зміст угоди, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, а також погодився на призначення йому узгодженого сторонами угоди покарання. Захисник адвокат ОСОБА_5 також просив встановити обвинуваченому іспитовий строк менший ніж запропоновано прокурором.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, подавши до суду письмові заяви про проведення підготовчого засідання без їх участі.

Вирішуючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст. 129 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, та передбаченого ч.3 ст. 299 КК України, яке є тяжким злочином.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України надали прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК та/або закону, не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Також, суд переконався, що укладення прокурором та обвинуваченим угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи вищевикладене, оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався та клопотання про його застосування до суду не надходило.

Питання про процесуальні витрати належить вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт накладений ухвалою слідчого судді Буринського районного суду Сумської області від 24.12.2020 року на вилучені 24.11.2020 року в ході проведення огляду речі.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374 , 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 лютого 2021 року між начальником Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 129, ч. 3 ст. 299 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 75 КК України, а саме:

-за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

-за ч. 1 ст. 129 КК України у виді арешту строком на 6 місяців;

-за ч. 3 ст. 299 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити до відбування ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування зазначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати:

- на залучення експерта для проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №19/119/7/2-2482е від 02.12.2020 року в сумі 653 грн. 80 коп.;

- на залучення експерта для проведення судової експертизи холодної зброї №СЕ-19/119-20/14749-БЛ від 08.12.2020 року в сумі 1144 грн. 15 коп.;

- на залучення експерта для проведення судово-балістичної експертизи №СЕ-19/119-20/14907-БЛ від 30.12.2020 року в сумі 6374 грн. 55 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Буринського районного суду Сумської області від 24.12.2020 року на предмет схожий на мисливський ніж, який знаходився у коричневому чохлі, предмет зовні схожий на револьвер, дев`ять гільз, які знаходилися в барабані револьверу та поліетиленовий пакет, в який загорнуто паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, зовні схожою на рослину коноплі скасувати.

Речові докази у справі: наркотичний засіб «канабіс», запакований до пакету експертної служби МВС №5386920; протяжка на марлевому тампоні з каналу ствола та контрольний зразок, запаковані до паперового конверту, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділу поліцейської діяльності №1 (м.Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області знищити.

Застосувати спеціальну конфіскацію, примусово безоплатно вилучивши у власність держави: мисливський ніж з піхвами, запакований до пакету експертної служби МВС №2280628; револьвер «EKOL Viper 4.5», НОМЕР_1 , запакований до пакету експертної служби МВС №5299966; дев`ять гільз патронів Флобера, запакованих до пакету експертної служби МВС №2829052, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділу поліцейської діяльності №1 (м.Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1