Справа № 211/1512/17
1-кп/214/76/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне Донецької області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, непрацюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09 лютого 1999 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 140, ст. 42 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 15 липня 2002 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 16 вересня 2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 повторно, 17 березня 2017 року, приблизно о 01 годині 30 хвилин, проходячи поблизу зупинки громадського транспорту «Онкодиспансер» на вул. Дніпровське Шосе в м. Кривому Розі, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , яка стояла поблизу вказаної зупинки, у якій на шиї висів ланцюжок з підвісом, виготовленим із жовтого металу у вигляді банта з перлиною, оздобленим камінням, після чого ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний корисливий намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, скоротивши відстань між собою та ОСОБА_6 на відстань витягнутої руки, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, відкрито, шляхом ривку викрав належний ОСОБА_6 ланцюжок із дорогоцінного металу золота 585 проби вагою 7,73 г, на якому знаходився підвіс із дорогоцінного металу золота 585 проби вагою 3,33 г у вигляді банта з перлиною, оздобленого камінням, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, обернувши викрадене майно на свою користь, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 12073 грн. 76 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо та не позбавляти його волі, оскільки він дуже жалкує з приводу вчиненого, зробив для себе належні висновки та не вчинить такого в подальшому.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які позитивно характеризують його особу за місцем проживання, підтверджують наявність у нього судимості та відповідні документи, які свідчать про те, що обвинувачений на цей час під психіатричним чи наркологічним наглядом не перебуває (а.с.48-59).

Суд, ураховуючи думки учасників судового провадження, повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що в такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, під психіатричним чи наркологічним наглядом на цей час не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, приходить до висновку, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням положень ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази підвіс, виготовлений із жовтого металу у вигляді банта з перлиною, оздоблений камінням, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , повернути законному володільцю після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .