Справа № 504/1288/18
Провадження № 1кп/504/117/21
У Х В А Л А
15.04.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Амброве Миколаївського району Одеської області, українця за національностю, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, який не є депутатом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

Обвинуваченого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001398 від 05.08.2016 року у скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
18 квітня 2018 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав в повному обсязі та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Прокурор та захисник в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання.

Суд, заслухавши сторони кримінального провадження, приходить до висновку про обґрунтованість клопотань та можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та закриття вказаного кримінального провадження з наступних підстав.

В обвинувальному акті зазначено, що 05 серпня 2016 року біля 18.20 год. водій ОСОБА_5 допустив порушення вимог пунктів 1.2., 2.3 б), 2.9 а), 10.1, 12.1, 12.3 «Правил дорожнього руху» України, якими передбачено: п. 1.2. В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів. П. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі». 2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху2. П. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення виразились в тому, що 05 серпня 2016 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем FORD Sierra номерний знак НОМЕР_1 , та здійснював рух по проїзній частині вул. Центральній через с. Олександрівку Лиманського району Одеської області зі сторони м. Одеса. Біля будинку №6 по вул. Центральній в с. Олександрівка ОСОБА_5 , порушуючи пункти 1.2.,2.3 б), 2.9 а), 10.1, 12.3 «Правил дорожнього руху» України, будучі неуважним, проявляючи злочинну самовпевненість, не забезпечив контроль на дорожньою обстановкою, заздалегідь не вибрав безпечний швидкісний режим руху, виїхав на полосу зустрічного руху, де допустив зіткнення за автомобілем ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 .

В результаті дорожньо транспортної пригоди пасажир автомобілю ВАЗ -2101, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці в середній третині, саден в лобній області зліва та в центрі, які, згідно з висновками експерта могли виникнути 05.08.2016 року та по критерію тривалості розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Згідно з висновком експерта рульове керування, гальмова система та ходова частина автомобілю FORD Sierra номерний знак НОМЕР_1 , на момент виникнення події цієї пригоди знаходилась в працездатному стані, дозволяли водію контролювати, змінювати напрямок та характер руху керованого ним автомобіля.

Відповідно до висновка експерта, виходячи з механізму контактування транспортних засобів, їх кінцевого розташування, розташування слідів гальмування автомобіля FORD Sierra номерний знак НОМЕР_1 , місце зіткнення, вказане на схемі, є технічно спроможним та не суперечить слідові інформації, що зафіксована в схемі місця ДТП. У момент первинного контакту автомобіль FORD Sierra номерний знак НОМЕР_1 , контактував передньою лівою частиною з передньою лівою частиною автомобіля ВАЗ -2101, номерний знак НОМЕР_2 .

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, які в силу ч. 3 ст. 12 КК України віднесено до нетяжких злочинів.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника та просив задовольнити клопотання, на підставах викладених адвокатом ОСОБА_4 , не заперечував проти закриття провадження по справі з підстав закінчення строків притягнення його до кримінальної відповідальності. Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 проти задоволення клопотання захисника не заперечувала.

Представник потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_9 не заперечувала проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КК України, передбачено, що особа яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких, в свою чергу санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Як вбачається із матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України за даний злочин передбачене покарання у вигляді обмеження волі на строк до 3 років. Даний злочин згідно ч.1 ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Злочин вчинено 05.08.2016 році та з часу вчинення злочину минуло більше 3 років, тобто у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Щодо процесуальних витрат на залучення експерта під час досудового розслідування, а саме на проведення судових експертиз обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди (висновок експерта №402-А від 15.12.2016року; висновок експерта №403-А від 15.12.2016 року; висновок експерта №472-А від 21.01.2017 року) суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.122 КПК України, витрати пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі статтею 124 КПК України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи, здійснюються за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Отже, чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною Захисту). Натомість, у разі прийняття судом рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності, судові витрати з неї не стягуються (ухвала Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 25.06.2018р. у справі №758/2420/17). Як вбачається з практики Верховного суду, суд, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, повинен вирішити дане питання, поклавши судові витрати на державу.

Стосовно цивільного позову, пред`явленого до ОСОБА_5 потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ч.1 ст.129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Таким чином, цивільний позов суд розглядає по суті у випадках, передбачених ч.1 ст.129 КПК України.

Отже, у зв`язку з прийняттям судом рішення про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, суд позбавлений можливості вирішити цивільний позов потерпілих, оскільки цивільний позов вирішується судом згідно зі ст.129 КПК України у випадку постановлення вироку чи ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, а тому вказаний цивільний позов підлягає залишенню без розгляду, у зв`язку з чим суд роз`яснює право на пред`явлення цивільного позову до ОСОБА_5 в порядку цивільного судочинства.

Речових доказів у справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49, 286 КК України, ст.ст. 100, 284, 285, 286 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № №0001398 від 05.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати на залучення експерта під час досудового розслідування, а саме на проведення судових експертиз обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди (висновок експерта №402-А від 15.12.2016року; висновок експерта №403-А від 15.12.2016 року; висновок експерта №472-А від 21.01.2017 року) - віднести на рахунок держави.

Цивільний позов потерпілих - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті кримінального правопорушення - залишити без розгляду, роз`яснивши право на пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_5 в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Суддя П.В. Добров