Справа № 461/2281/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/416/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

особи відносно якої розглядається питання щодо екстрадиційного арешту ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу захисника особи відносно якої розглядається питання щодо екстрадиційного арешту ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25 березня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадицій ний арешт),

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою задоволено клопотання керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова Ольшанецького та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 до вирішення питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, на 60 днів, тобто до 23 травня 2021 року включно.

Визначено упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_7 в Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25 березня 2021 року, захисник особи відносно якої розглядається питання щодо екстрадиційного арешту ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої та поданих до неї доповнень просить оскаржувану ухвалу скасувати, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обгрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що договір про надання правової допомоги з ОСОБА_7 уклав лише 2 квітня 2021 року. ОСОБА_7 особисто не міг звернутися з апеляційною скаргою, оскільки не має юридичної освіти та є громадянином іноземної держави.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує на те, що слідчим суддею не було встановлено обставин, що мають істотне значення, зокрема: ОСОБА_7 є одруженим та має двох дітей, які проживають на території України; має посвідку на постійне місце проживання та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; здобув на території України вищу освіту та створив сім`ю, тобто має місці соціальні зв`язки; на території України жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності; є народженим на території України, батьки за походженням українці, має намір отримати громадянство України.

З огляду на викладене, вважає, що ухвала слідчого судді є занадто суворою.

Покликається на те, що матеріали клопотання прокурора про продовження застосування щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) не містять доказів щодо обставин, які б свідчили про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися або з`явилися нові ризики, які б виправдовували тримання ОСОБА_7 під вартою.

Зазначає, що слідчий суддя відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 585 КПК України міг би обрати ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Крім того, вказує, що кримінальна справа, яка розслідується щодо ОСОБА_7 слідчими органами Російської Федерації (країни агресора) носить замовний характер.

Також звертає увагу, що слідчим суддею не були дотримані вимог ч. 1, 2 ст. 585 КПК України, зокрема, при винесенні оскаржуваної ухвали не було враховано: відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Вказує, що злочин, який інкримінується ОСОБА_7 , вчинений 27 квітня 2015 року, а згідно з нормами КПК України дії, передбачені ч. 2 ст. 309 КК України, є нетяжким злочином. При цьому на даний час з дня вчинення пройшло понад 5 років, тобто відповідно до ст. 49 КК України закінчилися строки притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, виступ прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Разом з тим, беручи до уваги, що адвокату ОСОБА_8 було видано доручення на окрему слідчу дію розгляд даного клопотання в суді першої інстанції, після чого його повноваження закінчились, договір про надання правової допомоги із ОСОБА_7 ним укладено 2 квітня 2021 року, а також те, що ОСОБА_7 є громадянином іноземної держави, колегія суддів дійшла до висновку, що строк на апеляційне оскарження даної ухвали слід поновити.

Частиною 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вирішення питання про її видачу (екстрадиційного арешту) та порядок застосування такого запобіжного заходу регламентований ст. 584 КПК України.

Згідно з вищевказаною нормою, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подається копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України, документи про громадянство особи та наявні матеріали екстрадиційної перевірки. Матеріали, що подаються слідчому судді, мають бути перекладені державною мовою або іншою мовою, передбаченою міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 4 ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 7 ст. 584 КПК України, після одержання клопотання слідчий суддя встановлює особу, пропонує їй зробити заяву, перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників.

Частиною 8 ст. 584 КПК України визначено, що при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Згідно з ч. 10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Відповідно до ч. 11 ст. 584 КПК України у межах строку екстрадиційного арешту слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Судове рішення щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження, постановою оперуповноваженого Відділу карного розшуку Міністерства внутрішніх справ Росії по Туапсинському району від 12 квітня 2017 року ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.

Постановою Тверського районного суду м. Москви від 31 травня 2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У матеріалах клопотання наявний запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 30 п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30 п.п. «а» ч. 4 ст. 228.1, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1, ч. 5 ст. 228.1, п. «а» ч. 4 ст. 174.1 КК Російської Федерації.

Встановлено, що ОСОБА_7 є уродженцем м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, Українська Радянська Соціалістична Республіка, є громадянином Російської Федерації.

Згідно з ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2020 року, щодо ОСОБА_7 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 (сорок) діб, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації, з утриманням в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 січня 2021 року застосовано до громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації строком на 60 діб, тобто до 29 березня 2021 року включно.

На даний час останній утримується в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)».

22 березня 2021 року до Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 до вирішення питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

Дане клопотання було задоволено ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25 березня 2021 року.

Інкриміновані ОСОБА_7 злочини за законодавством України є екстрадиційними, оскільки відповідають злочинам, передбаченим ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України, які відповідно до положень ст. 12 КК України належать до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, строк давності притягнення затриманого до відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, відповідно до ст. 49 КК України, не закінчився.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 8 ст. 584 КПК України, не досліджуючи питання про винуватість та не перевіряючи законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно ОСОБА_7 , перевірив наявність обставин, які згідно зі ст. 584 КПК України є підставою для застосування та продовження екстрадиційного арешту.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_7 не є громадянином України, статусу біженця не має, йому раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при застосуванні якого встановленні ризики, передбаченні ст. 177 КПК України, перебуває у міжнародному розшуку правоохоронних органів іноземної держави, інкриміновані йому злочини за законодавством України є екстрадиційними, строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, відповідно до ст. 49 КК України, не закінчились, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про продовження застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду, на думку колегії суддів, є необґрунтованими та спростовуються наданими матеріалами судового провадження.

Крім того, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги щодо відсутності підстав для продовження застосування екстрадиційного арешту, оскільки слідчим суддею не було встановлено підстав для відмови у задоволенні клопотання, не встановлено таких підстав і колегією суддів при апеляційному перегляді ухвали.

Покликання апелянта на те, що кримінальна справа, яка розслідується щодо ОСОБА_7 слідчими органами Російської Федерації носить замовний характер, до уваги не беруться, оскільки відповідно до ч. 8 ст. 584 КПК України перевірка даних обставин знаходиться за межами компетенції слідчого судді.

Що стосується посилань захисника на те, що ОСОБА_7 одружений та має двох дітей, здобув на території України вищу освіту, має постійне місце проживання та намір отримати громадянство України, а тому не буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, то дані обставини не можуть бути самостійною підставою для застосування відносно останнього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та не спростовують ризиків ухилення ОСОБА_7 , з метою уникнення передачі його компетентним органам Російської Федерації.

Посилання сторони захисту на те, що закінчились строки давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду, оскільки інкриміновані ОСОБА_7 злочини, які належать до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, датуються 2015 роком, тобто станом на момент розгляду клопотання строки давності притягнення до кримінальної відповідальності не закінчилось.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з матеріалів провадження не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, у відповідності до вимог КПК України та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Європейської конвенції про видачу правопорушників, а тому апеляційна скарга захисника, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 422, 584 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

поновити адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25 березня 2021 року.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25 березня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадицій ний арешт) стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4