Справа № 635/4050/21
Провадження № 1-кс/635/826/2021
УХВАЛА

09 червня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ? ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 26.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, про арешт майна, ?

встановив:

28 травня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 ,, за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 26.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, про арешт майна, в якому прокурор просить накласти арешт із забороною користуватися, розпоряджатися, відчужувати вилучене майно, а саме, автомобіль ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_1 , який був вилучений в ході огляду місця події 26.05.2021 за адресою вул. Дніпровська, 211, м. Мерефа, Харківський район, Харківська область, та передати транспортний засіб на зберігання, до майданчика тимчасового затримання транспортних засобів, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи вимоги клопотання прокурором зазначено, що 26.05.2021 до чергової частини відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що шляхом вільного доступу було здійснено крадіжку майна, яке належить ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , чим було спричинено матеріальну шкоду заявнику. З даним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 26.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 України. Під час досудового розслідування 26.05.2021 був допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що він є власником ТОВ «Ірак сервіс Україна». 25 травня 2021 року о 10:00 йому зателефонував менеджер з СТО ОСОБА_4 та повідомив, що з території СТО, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 було здійснено крадіжку інструментів та техніки. Він поспілкувався із ОСОБА_4 і останній признався потерпілому, що це зробив він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (прізвище не пам`ятає), які є співробітники організації. Під час опиту ОСОБА_4 , останній пояснив, що він є співробітником ТОВ «Трак сервіс Україна» та матеріально-відповідальною особою. Для проведення зварювальних робіт в організації їм були необхідні розхідні матеріали, кошти на які були відсутні. Він разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийняли рішення майно організації (непрацюючі станки, уламки металу) реалізувати, щоб придбати необхідні для зварювальних робіт матеріали. Вони загрузили майно організації в автомобіль Синиці Олександра ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_1 та вивезли, а на отримані кошти придбали матеріали необхідні для проведення зварювальних робіт. 26 травня 2021 року ОСОБА_10 пояснив, що він є співробітником ТОВ «Трак сервіс Україна» з випробувальним терміном. При прийняті на роботу власник ТОВ «Трак сервіс Україна» ОСОБА_5 повідомив йому, що його безпосереднім керівником є ОСОБА_4 і що з усіх питань треба до нього і звертатися. 18.05.2021 та 20.05.2021 за розпорядженням ОСОБА_4 та разом з ним на автомобілі ОСОБА_10 ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору був вивезений металобрухт в пункт прийому. 26 травня 2021 року в ході огляду місця події з 18:20 по 20:00 за адресою АДРЕСА_1 був оглянутий автомобіль ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, на якому було здійснено вивезення майна, що належить ТОВ « Трак сервіс Україна». Вищевказаний об`єкт, який був вилучений 26.05.2021 в ході огляду місця події з 18:20 по 20:00 за адресою вул. Дніпровська, 211, м. Мерефа, Харківський район, Харківська область вважається тимчасово вилученим майном. Відповідно до інформації з бази НАІС AMT власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 від 23.04.1998 Ізюмського РВ. Користувачем транспортного засобу є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_3 . Вказаний предмет може в подальшому мати доказове значення за кримінальним провадженням та бути визнаним речовим доказом, що сприятиме розкриттю вказаного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також для встановлення істини під час досудового розслідування.
Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 в судове засідання повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання не з`явився, проте надав до канцелярії суду заяву, в якій він просить розглядати дане клопотання у його відсутність.
Володілець (особа, в якої було вилучено відповідний транспортний засіб) транспортного засобу, відносно якого вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_10 в судове засідання повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання не з`явився.
Згідно положень частини першої статті 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя вивчивши надані документи, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статі 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.
Згідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, проведення процесуальних дій, передбачених КПК України.
Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).
Відповідно частини третьої 170 КПК України, У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу..
Згідно частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За положеннями частин першої, другої та третьої статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Так, з огляду на приведене вище та беручи до уваги матеріали справи, відповідно до статей 91 та 98 КПК України зазначене в клопотанні майно, а саме, транспортний засіб ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_1 , має важливе доказове значення в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 26.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Також, прокурором доведено необхідність арешту на зазначене майно, оскільки можливе його використання як доказу у кримінальному провадженні. З урахуванням викладеного, вважаю, що приведено достатньо підстав вважати, що на вказане вище майно існує необхідність накласти арешт.
Між тим, докладно дослідивши всі додані до справи матеріали та матеріали кримінального провадження, проаналізувавши обставини справи, відповідно до вимог частини четвертої статті 173 КПК України, приходжу до висновку, що накладаючи арешт на майно, необхідно застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а саме тимчасове позбавлення власника права відчужувати арештоване майно, без заборони користування та розпоряджання. Така заборона у свою чергу сприятиме збереженню даного майна як речового доказу у справі, проте не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
З урахуванням положень частини другої статті 168 КПК України, виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені речі та предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до його відчуження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання прокурора про арешт майна є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись статтями 64-2, 91-92, 98, 131, 168, 170-175 КПК України, слідчий суддя, ?

постановив:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 26.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, про арешт майна ? задовольнити частково.
Накласти арешт із забороною відчуження вилученим майном, а саме, на транспортний засіб ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_1 , який був вилучений в ході огляду місця події 26.05.2021 за адресою вул. Дніпровська, 211, м. Мерефа Харківський район Харківська область.
В іншій частині клопотання прокурора відмовити.
Майно, яке вилучено в ході огляду місця події від 26.05.2021 та на яке арешт накладено даною ухвалою шляхом встановлення заборони відчуження (автомобіль ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_1 ), підлягає негайному поверненню особі, у якої його було вилучено.
Копію ухвали надіслати прокурору Харківської окружної прокуратури ОСОБА_3 (Григорівське шосе, 52, м.Харків, 61034), ОСОБА_11 (с.Левківка Ізюмського району Харківської області) та ОСОБА_10 ( АДРЕСА_3 ).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1