Справа №523/5834/21
Провадження №1-кс/523/2009/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , слідчого СВ відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 діючої в інтересах ОСОБА_6 ,розглянувши клопотання про скасування арешту майна в матеріалах кримінального провадження № 0000011 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, нежитлових приміщень СТО за адресою: АДРЕСА_1 -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання про скасування арешту майна встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 15.02.2021, дії кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, а саме: підроблення офіційного документа, який видається особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
Досудовим слідством встановлено, що надійшла заява від ОСОБА_7 про те, що 21.10.2019 ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ Фінанс» зареєструвала за собою у власність нежитлове приміщення площею: 63,3 м. кв. розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з індексним номером 185576536. 08.10.2020 ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ Фінанс» звернулась до державного реєстратора ОСОБА_8 , яка працює в Усатівській сільській раді, яка за зверненням ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ Фінанс» закрила розділ на нежитлове приміщення площею: 63,3 м. кв. розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та в той же день відкривала новий на підставі Довідки щодо складу об`єкта нерухомого майна нежитлової будівлі від 11.09.2020 за адресою: АДРЕСА_1 площею 301,4 кв. м. В подальшому, ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ Фінанс» уклала два договори купівлі продажу вище вказаного об`єкту нерухомості в м. Києві із використанням ймовірно завідомо зменшеної оцінки майна.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.10.2020 приватним нотаріусом ОСОБА_9 Київського міського нотаріального округу міста Києва право власності на Ѕ нежитлової будівлі СТО загальною площею 301,4 кв. м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі договору куплі-продажу №1892.
13.10.2021 приватним нотаріусом ОСОБА_9 . Київського міського нотаріального округу міста Києва право власності на Ѕ нежитлової будівлі СТО загальною площею 301,4 кв. м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі договору куплі-продажу №1885.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07.04.2021 року було накладено арешт із забороною відчуження, на нежитлові приміщення СТО за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 .

Прокурор та слідчий заперечували проти скасування арешту, посилаючись що є ризик знищення або спотворення майна.

Адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання, просила його задовольнити, пояснивши суду, що ОСОБА_6 на законних підставах придбав приміщення, а на разі порушуються його права, як власника.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думки учасників, суд прийшов до наступного висновку.
У разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, однак має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного обмеження, які були накладені на належне йому приміщення є незаконними та такими, що грубо порушують Конституційні та цивільні права.
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, як вбачається із наданих суду матеріалів відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення що розслідується, а прокурором не доведено зворотнього, а відтак посилання на наявність правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на думку слідчого судді, є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінально процесуального законодавства. Тобто, у даному випадку, прокурором порушено права осіб на мирне володіння та користування своїм майном та не дотримано вимоги закону в частині підстав для звернення з клопотанням про накладення арешту на майно.

Слідчим суддею під час розгляду даного клопотання встановлено, що в кримінальному провадженні №0000011 підозра ОСОБА_6 не пред`являлась, матеріали справи не містять інформації щодо позовів про скасування державної реєстрації права власності або позовів щодо не визнання права власності нежитлових приміщень СТО, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 .
Враховуючи вказане, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, враховуючи досить тривалий період обмеження прав особи, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 діючої в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна в матеріалах кримінального провадження № 0000011 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, нежитлових приміщень СТО за адресою: АДРЕСА_1 ,- задовольнити.

Скасувати арешт майна, а саме нежитлових приміщень СТО, за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1