Справа № 372/717/21
Провадження 1-кс-234/21
ухвала
Іменем України

04 березня 2021 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
представника власника майна ОСОБА_5 ,
розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000088 від 26.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, яке погоджено прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 26 лютого 2021 року до Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло інформування від ОСОБА_7 , про те, що за адресою: с. Нещерів, лісовоз перевозить нечіповану деревину та рухається в сторону м. Обухів.
Вказане інформування зареєстровано в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Обухівського ВП ГУНП в Київській області від 26 лютого 2021 року № 2561.
26 лютого 2021 року відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України та розпочато розслідування за фактом незаконної порубки, перевезення та зберігання дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.
На підставі вище викладеного з метою фіксації відомостей про обставини вчинення злочину, відшукання знаряддя і предметів кримінального правопорушення 26 лютого 2021 року в період часу з 20 години 32 хвилин по 22 годину 51 хвилин працівниками поліції в присутності понятих під час проведення обшуку за місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП « ОСОБА_8 » (рнокпп № НОМЕР_1 ), що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: лісоматеріали круглі (стовбури дерев) нечіповані, а саме: «сосна», довжиною 4,5 м.,- 4,7 м., у кількості 59 дерев, наступними діаметрами (см.): 50, 67, 50, 29, 48, 52, 35, 47, 45, 35, 40, 29, 37, 69, 26, 40, 29, 34, 27, 41, 25, 23, 50, 41, 46, 52, 40, 50, 30, 52, 36, 68, 27, 31, 23, 51, 48, 30, 35, 30, 24, 27, 67, 47, 23, 42, 24, 29, 31, 27, 37, 36, 34, 45, 46, 32, 29, 31, 54.
14 стовбурів дерев з яких були вилучені та транспортовані до майданчику, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та передано на відповідальне зберігання власнику вказаного майданчику - ОСОБА_9 , про що відібрано відповідні розписки.
44 стовбурів дерев з яких були повернуті на відповідальне зберігання користувачу даної території ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відібрано відповідну розписку.
На підставі вище викладеного вилучені в ході проведення 26 лютого 2021 року обшуку предмети, речі та деревина мають доказове значення у кримінальному провадженні, необхідні для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосередньо предметом та доказом вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України.
Згідно постанови слідчого від 27 лютого 2021 року вилучена деревина під час проведення 26 лютого 2021 року санкціонованого обшуку за місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП « ОСОБА_8 » (рнокпп № НОМЕР_1 ), що за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Виходячи з того, що при проведенні 26 лютого 2021 року обшуку виявлена та вилучена деревина, яка є безпосередньо предметом вчинення вказаного злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищезазначене майно.
Відповідно до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.
У відповідності до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок його вчинення.
У відповідності до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду та обшуку.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна провинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше таке майно має бути негайно повернуто особі, в якої було його вилучено.
А тому з метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що є безпосередньо предметом та доказом вказаного кримінального правопорушення пов`язаного із злочинами проти довкілля, а також для перевірки достовірності наданих ФОП « ОСОБА_8 » документів з приводу походження вищезазначеної деревини, слідчий просить клопотання задовольнити.
Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, вказуючи на його необґрунтованість та наявність всієї дозвільної документації, яка підтверджує законність походження деревини.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, представника власника майна, дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання майна як речового доказу у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання слідчого про накладення арешту, слід задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 26 лютого 2021 року майно ФОП « ОСОБА_8 » (РНОКПП № НОМЕР_1 ), в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: лісоматеріали круглі (стовбури дерев) нечіповані, а саме: «сосна», довжиною 4,5 м.,- 4,7 м., у кількості 59 дерев, наступними діаметрами (см.): 50, 67, 50, 29, 48, 52, 35, 47, 45, 35, 40, 29, 37, 69, 26, 40, 29, 34, 27, 41, 25, 23, 50, 41, 46, 52, 40, 50, 30, 52, 36, 68, 27, 31, 23, 51, 48, 30, 35, 30, 24, 27, 67, 47, 23, 42, 24, 29, 31, 27, 37, 36, 34, 45, 46, 32, 29, 31, 54.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Повний текст ухвали виготовлено та підписано 05.03.2021.

Слідчий суддя: ОСОБА_1