У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника Державної установи

«Північна виправна колонія (№90)»: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, в залі суду м. Херсона клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в:

27.10.2010 до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. 25.03.2021 вказане подання відповідно до здійсненого повторного авторозподілу (раніше визначена для розгляду кримінального провадження суддя ОСОБА_7 звільнена у відставку) передано в провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1

ОСОБА_6 , який відбуває покарання в Державній установі «Північна виправна колонія (№90)» (далі - ПВК №90) за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 30.11.2015 р. за ч.1 ст.115 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі, звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що відбув встановлену законом частину строку покарання.

Засуджений ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що за час відбування покарання довів своє виправлення та усвідомив тяжкість вчинених протиправних дій. Зазначив, що у разі звільнення планує проживати у будинку своєї сестри, яка підтримує з ним відносини і чекає його звільнення. З приводу працевлаштування пояснив, що ініціював переведення з дільниці соціальної реабілітації, оскільки запропоновані йому роботи були важкими, проте жодного разу не ухилявся від виконання робіт на території ПВК №90 на добровільних засадах.

Представник ПВК №90 у вирішенні клопотання покладалась на розсуд суду. Прокурор заперечила проти задоволення клопотання засудженого, оскільки останній своїм ставленням до праці не довів виправлення, оскільки фактично працевлаштованим не був, при цьому маючи таку можливість.

Захисник просив задовольнити клопотання ОСОБА_6 , оскільки останній характеризується позитивно, оскільки має значну кількість заохочень, був офіційно працевлаштованим, порушення умов відбування покарання не допускав. Крім того частина покарання, яка залишилась невідбутою, є незначною, що дає можливість все ж таки вирішити питання щодо звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані суду матеріали в обґрунтування заявленого клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 у ПВК №90 відбуває покарання за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 30.11.2015 за ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 12.02.2016 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України засудженому зараховано в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі з 28.11.2014 по 08.02.2016. Початок строку: 28.11.2014; кінець строку: 18.09.2021.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто головною умовою для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що говориться і в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Так ОСОБА_6 фактично відбув 3/4 строку покарання, призначеного за вчинення особливо тяжкого злочину, що дає можливість розглянути питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України - виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення слід враховувати не тільки поведінку засудженого під час відбування покарання, а і сукупність даних, що характеризують його особу в цілому, а також характер та тяжкість злочинів, вчинених засудженим.

Так за період відбування покарання засуджений 13 раз заохочувався начальником установи, шляхом оголошення подяки, зокрема за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки. Один раз, 27.02.2017, до ОСОБА_6 застосовано стягнення у виді суворої догани за самовільне залишення строю та нетактовну поведінку, яке знято 04.07.2017. Згідно наданої характеристики ОСОБА_6 характеризується позитивно, міру покарання у ПВК №90 відбуває з 12.03.2016, на заходи виховного впливу реагує, з представниками адміністрації дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, по характеру спокійний та дисциплінований, за вольовими якостями цілеспрямований. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Свою вину у вчинених злочинах визнає. Своєю поведінкою подає позитивний приклад іншим засудженим. Соціальні зв`язки підтримує. На даний час на виробництві не працевлаштований, але на безоплатній основі приймає участь у санітарно-побутовій секції відділення. На профілактичних обліках не перебуває.

У той же час як вбачається з матеріалів, наданих в обґрунтування подання, ОСОБА_6 , про що він і зазначив під час судового розгляду, офіційно працевлаштованим не був, хоча і не був позбавлений такої можливості протягом всього часу відбування покарання. Відбуття ж певної частини покарання, наявність великої кількості заохочень за дотримання засудженим правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці та факт працевлаштування на добровільних засадах засудженого самі по собі не можуть бути визнані достатніми підставами для застосування заохочувальної норми, визначеної ст. 81 КК України. Дотримання правил поведінки, безпеки праці, недопущення порушення правил внутрішнього трудового розпорядку є обов`язком засудженого, мірою його необхідної поведінки, і ці обставини не доводять виправлення засудженого.

Крім того, з огляду на ту обставину, що однією з визначальних обставин, яка могла б свідчити про доведення виправлення засудженим є саме факт працевлаштування та ставлення до праці, проте матеріали надані в обґрунтування клопотання не свідчать про добросовісне ставлення ОСОБА_6 до праці, як і не свідчать про відсутність можливості ініціювати своє працевлаштування.

Наведені обставини на думку суду є перешкодою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки суд позбавлений можливості дійти висновку, що засуджений внаслідок залучення до праці довів своє виправлення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх даних про те, що до ОСОБА_6 можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1