Провадження № 1-кс/761/6728/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 201 101 000 020 53 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ст..257 КК України,

в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 21.03.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ст..257 КК України, а саме: у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого організованою групою, а також в участі в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб та у вчинюваних нею нападах.

На переконання слідчого, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, існують ризики вчинення дій щодо переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих та свідків чи інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, знищити сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилаючись на вказане, слідчий вважає, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому просив застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо, підтримали доводи клопотання, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, уважаючи, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Захисник заперечував проти застосування такого заходу як тримання під вартою, оспорював наявність реальних ризиків, вважаючи клопотання слідчого необґрунтованим. Просив суд обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, заперечував проти застосування відносно нього такого заходу як тримання під вартою, просив суд обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

21.03.2021 ОСОБА_6 було затримано у порядку ст..208 КПК України.

Того ж дня, 21.03.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ст..257 КК України.

Наданих матеріалів, доданих до клопотання, достатньо для висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ст..257 КК України. А застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим заходом забезпечення кримінального провадження з метою подальшого ефективного досудового розслідування та досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Отже можливо стверджувати, що підозра ОСОБА_6 на даній стадії є обґрунтованою, що підтверджується наявними в матеріалах доказами: протоколами допиту свідків, протоколами огляду та іншими матеріалами.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Обговорюючи питання наявності зазначених ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, то існування таких ризиків є цілком ймовірним.
Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.
Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона за ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали клопотання містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 перебуваючи на волі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих та свідків чи інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, знищити сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишать існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Наведене вище нівелює доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, наявність родини, постійного місця проживання, обставини вчинення злочину та його наслідки, а також інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Також, з урахуванням того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із погрозою застосування насильства у відповідності до положень ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає про відсутність підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про триманняОСОБА_6 під вартою визначити до 19.05.2021 включно.
На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали проголошений 26.03.2021 об 11 год. 30 хв.

Слідчий суддя: