ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/753/21 (1-кс/621/186/21) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/632/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу представника власника майна ФГ «Строгого Олександра Федоровича» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 18 березня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000008 від 18.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 18 березня 2021 року задоволено клопотання слідчого відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000008 від 18.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.
Згідно оскаржуваної ухвали накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме, на автомобіль марки Камаз 5511, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 1987 року випуску, оранжевого кольору, з деревиною, що знаходиться в кузові, об`ємом 5,5 метрів кубічних, який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить Фермерському господарству « ОСОБА_9 », юридична адреса: АДРЕСА_1 , який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
На зазначену ухвалу слідчого судді представник власника майна ФГ « ОСОБА_9 » адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про арешт майна відмовити.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 зазначив, що з ухвалою слідчого судді не погоджується, оскільки вона була винесена з грубим порушенням норм процесуального права. Посилається на те, що слідчий та прокурор не надали суду жодного доказу на підтвердження обставин, викладених в клопотанні та його необґрунтованість і недоведеність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України. Зазначає, що суд не врахував того факту, що ФГ «Строгого О.Ф.» надало докази того, що воно на законних підставах займається обробкою земельних ділянок, біля яких знаходиться лісопосадка, яка розрослася та заходить на орендовані земельні ділянки, що заважає безпечній обробці полів та створює перешкоди для сільськогосподарської техніки. На вказаних земельних ділянках проводилися роботи з розчистки чагарників та обрізки гілок дерев у лісосмузі, яка знаходиться поруч, та на земельних ділянках, які обробляються ФГ «Строгого О.Ф.», та які заважають обробці землі. Саме ці гілки і вивозив заарештований автомобіль з полів. Крім того, слідчий суддя не врахував, що вказаний автомобіль використовується для здійснення господарської діяльності ФГ «Строгого О.Ф.», що на посадку сезону польових робіт фактично перешкоджає здійсненню господарської діяльності, та таким чином здійснюється тиск на суб`єкта господарювання.

Прокурор, відповідно до ч.1 ст. 135 КПК України, був належним чином повідомлений засобами телефонного зв`язку про дату та час та місце розгляду справи (а.с.61).Однак у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна ФГ «Строгого Олександра Федоровича» адвоката ОСОБА_6 дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП України в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0000008 від 18.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.
18 березня 2021 року до слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області звернувся слідчий СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_10 із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню №0000008 від 18.03.2021 року, яке було тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події від 17.03.2021 року, а саме: автомобіль марки Камаз 5511, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 1987 року випуску, оранжевого кольору, з деревиною, що знаходиться в кузові, об`ємом 5,5 метрів кубічних, який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить Фермерському господарству « ОСОБА_9 », юридична адреса: АДРЕСА_1 , який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування вказаним майном. Зазначив, що вище зазначене майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення і є речовим доказом по справі, посилаючись на положення ст.ст. 40, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий просив накласти арешт на вище зазначене майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.
Постановляючи рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя першої інстанції мотивував його тим, що в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати тимчасово вилучене під час огляду місця події майно доказами у кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.
Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком слідчого судді виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Аналіз вище зазначеної норми закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
При цьому, ст. 171 КПК України передбачено вимоги щодо змісту клопотання про накладення арешту на майно. Серед всього іншого зазначено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути вказано підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Тобто, у клопотанні про арешт майна, слідчий повинен чітко вказати мету зазначену в законі та довести необхідність арешту саме з цією метою.
Також вимогами ст. 171 КПК України передбачено, що до клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Вказаних вимог слідчим дотримано не було, оскільки при зверненні до слідчого судді із клопотанням про арешт майна не додано ухвалу про дозвіл на проведення огляду, на підставі якої було вилучено майно, а саме, автомобіль марки Камаз 5511, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 1987 року випуску, оранжевого кольору, з деревиною, що знаходиться в кузові, об`ємом 5,5 метрів кубічних.
Крім того, клопотання не є обґрунтованим, оскільки в ньому не йдеться про наявність відомостей щодо виду деревини, що не дає можливості встановити його сортність та не зазначено його цільове призначення (лист діловий, дрова, тощо).
Поряд з цим, за правилами ч.ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Колегія суддів, не ставлячи під сумнів мету звернення з клопотанням слідчого, щодо забезпечення завдань кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України, вбачає необґрунтованість клопотання, виходячи з того, що на час звернення з ним відсутнє процесуальне рішення про визнання певних речей доказами, які мають доказове значення по справі.

При цьому належить врахувати, що згідно матеріалів судового провадження, станом на день звернення слідчого з клопотанням про арешт майна, підозру у кримінальному провадженні №0000008 від 18.03.2021 року не оголошено нікому.
В клопотанні слідчого йдеться про арешт майна 3-ї особи, якою згідно відомостей, зазначених в фотокопії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 9-10), є юридична особа Фермерському господарству « ОСОБА_9 ».
Отже, власник зазначеного майна, на цьому етапі досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, бере участь у статусі третьої особи, що обумовлено необхідністю звернення з подібним клопотанням про арешт майна не слідчим, а прокурором, як того вимагають норми ч.2 ст. 64-2 КПК України.
Вказані обставини об`єктивно свідчать про необґрунтованість клопотання, що обумовлювало необхідність постановлення процесуального рішення, передбаченого ч.3 ст. 172 КПК України, щодо повернення прокурору матеріалів клопотання, на що суд першої інстанції не звернув уваги і постановив передчасне рішення.
Вочевидь, вказані обставини свідчать про не дотримання слідчим та прокурором вимог ст. 171 КПК України, хоча це клопотання погоджене прокурором і має його підпис.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про арешт майна підлягає обов`язковому уточненню внаслідок необґрунтованості, що обумовлює процесуальну необхідність його повернення, відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, прокурору для усунення недоліків.
За таких обставин, апеляційна скарга представника власника майна ФГ «Строгого Олександра Федоровича» адвоката ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню, ухвала слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 18 березня 2021 року скасуванню, а зазначене клопотання слідчого - поверненню прокурору для приведення клопотання у відповідність з вимогами ст. 171 КПК України та усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника власника майна ФГ «Строгого Олександра Федоровича» адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 18 березня 2021 року скасувати.
Матеріали за клопотанням слідчого відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000008 від 18.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків та приведення у відповідність з вимогами ст. 171 КПК України, надавши для цього строк 72 години з моменту отримання повного тексту ухвали.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді