У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/4206/21

№ 1-кс/183/771/21

01 липня 2021 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського районний відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000220 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянину України, не працюючого, маючий освіту 6 класів, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого,

- 03.02.2004 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 16.07.2004 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі;

- 29.03.2005 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 29.03.2005 р. вирок змінений, до відбуття 7 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 12.04.2013 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений строком на 3 роки;

- 06.12.2013 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2013та від 12.04.2013 р. шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років і 1 місяць.

13.07.2018 р. звільнений умовно-достроково від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України, невідбута частина покарання 6 місяців 26 днів;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6

встановив :

ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, а саме в тому, що 05 грудня 2020 року приблизно о 09 год., ОСОБА_7 знаходився за своїм місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , разом з раніше знайомим місцевим мешканцем с. Знаменівка ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), після чого він запропонував ОСОБА_4 вчинити таємне викрадення чужого майна, на що ОСОБА_7 погодився, тим самим вступивши у злочинну змову з ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, 06 грудня 2020 року приблизно о 02 год., ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , знаходились поблизу буд. АДРЕСА_1 , де ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що господар будинку відсутній за місцем мешкання, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи і бажаючи настання суспільнонебезпечних наслідків, проникли на територію домоволодіння, відчинивши хвіртку, яка була не зачинена на замок та зірвавши навісний замок з господарського приміщення навісний замок, проникли у господарське приміщення, звідки здійснили крадіжку кутової шліфувальної машини марки Зенит ЗУШ-230/2200, вартістю 439 грн., які належать ОСОБА_9 , тим самим викравши їх.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в подальшому розпорядились майном потерпілого ОСОБА_9 на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 439 грн.

09 січня 2021 року приблизно о 19 год., ОСОБА_7 знаходився за своїм місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , разом з раніше знайомим місцевим мешканцем с. Знаменівка ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_8 знову виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), після чого він запропонував ОСОБА_4 вчинити таємне викрадення чужого майна, на що ОСОБА_7 погодився, тим самим вступивши у злочинну змову з ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня, 09 грудня 2020 року приблизно о 23 год., ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , знаходились поблизу буд. АДРЕСА_1 , де ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що господар будинку відсутній за місцем мешкання, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, вчиняючи злочин повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, проникли на територію домоволодіння, відчинивши хвіртку, яка була не зачинена на замок та викрутивши гвинтовий замок з гаражного приміщення, проникли у гаражне приміщення, звідки здійснили крадіжку сталевих кутників, розміром 20мм*20мм, довжиною 1,5 м, у кількості 10 шт., вартістю 600 грн. та нержавіючу ємність, вагою 25 кг, які належать ОСОБА_9 , тим самим викравши їх. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в подальшому розпорядились майном потерпілого ОСОБА_9 на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 600 гривні 00 копійок.

Після того, 01 лютого 2021 року приблизно о 19 год., ОСОБА_7 знаходився за своїм місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Реалізуючи свій злочинний умисел, наступного дня, 02 лютого 2021 року приблизно о 02 год., ОСОБА_7 , знаходячись поблизу буд. АДРЕСА_1 , де, достовірно знаючи, що господар будинку відсутній за місцем мешкання, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, вчиняючи злочин повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, проник на територію домоволодіння, відчинивши хвіртку, яка була не зачинена на замок, та викрав газовий котел АГВ, вартістю 288 грн. який знаходився на подвір`ї та відчинивши двері господарського приміщення, які були не зачинені на замок, проник усередину та викрав велосипед марки «Аист» з шкіряним сидінням, фарою та динамкою, вартістю 300 грн. 00 коп., які належать ОСОБА_9 . ОСОБА_7 в подальшому розпорядився майном потерпілого ОСОБА_9 на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 588 грн.00 коп.

05 лютого 2021 року приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_7 знаходився за своїм місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня, 05 лютого 2021 року приблизно о 23 год. ОСОБА_7 , знаходячись поблизу буд. АДРЕСА_1 , де, достовірно знаючи, що господар будинку відсутній за місцем мешкання, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, вчиняючи злочин повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, проник на територію домоволодіння, відчинивши хвіртку, яка була не зачинена на замок, та шляхом злому замка проник до будинку, звідки викрав газовий балон, об`ємом 50 л, електричний рубанок марки Фіолент Р3, вартістю 78 гривень 00 копійок, електричний лобзик марки Makita, вартістю 98 гривень 00 копійок та дриль марки Makita, вартістю 78 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_9 . ОСОБА_7 в подальшому розпорядились майном потерпілого ОСОБА_9 на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 254 грн.

08 лютого 2021 року приблизно о 22 год., ОСОБА_7 знаходився за своїм місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня, 08 лютого 2021 року приблизно о 23 год. 30 хв., ОСОБА_7 , знаходя поблизу буд. АДРЕСА_1 , де, достовірно знаючи, що господар будинку відсутній за місцем мешкання, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, вчиняючи злочин повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, проник на територію домоволодіння, відчинивши хвіртку, яка була не зачинена на замок, де зайшовши до будинку, двері якого були не зачинені на замок, звідки викрав цифровий тюнер Т2, марки Eurosky ES-18, чорного кольору з пультом чорного кольору, вартістю 1274 грн., електричний чайник марки «Vitek VT-7009 TR», вартістю 489 грн., пральну машинку марки «Донбас-4» та пару зимових шкіряних черевиків, 45 розміру, марки «Friendly», чорного кольору, з світлим хутром в середині, вартістю 440 грн., що належать ОСОБА_9 . ОСОБА_7 в подальшому розпорядились майном потерпілого ОСОБА_9 на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2203 грн.

14 лютого 2021 року приблизно о 22 год., ОСОБА_7 знаходився за своїм місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Реалізуючи свій злочинний умисел, наступного дня, 15 лютого 2021 року приблизно о 23 год. 30 хв., ОСОБА_7 , знаходячись поблизу буд. АДРЕСА_1 , де, достовірно знаючи, що господар будинку відсутній за місцем мешкання, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, вчиняючи злочин повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, проник на територію домоволодіння, відчинивши хвіртку, яка була не зачинена на замок, де зайшов до гаражного приміщення, двері якого були не зачинені на замок, звідки викрав циркулярну пилу часів СССР, потужністю 500 Вт, швейну машинку марки Харків та бінокля «Беркут» 7х35 БПЦ з чохлом, вартістю 800 грн., що належать ОСОБА_9 . ОСОБА_7 в подальшому розпорядились майном потерпілого ОСОБА_9 на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 800 грн.

Слідчий в клопотанні зазначає, що є достатньо підстав вважати підозру у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим підозрюваному ОСОБА_4 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, просить застосувати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 37 днів.

Однак, не надано суду беззаперечних доказів наявності ризику передбаченого п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України, з чого, слідчий суддя робить висновок про його відсутність.

Прокурор підтримала заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки, на її думку, наявні ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає неможливим застосувати підозрюваному ОСОБА_4 інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 пояснив, що вину визнає, заперечує проти обрання запобіжного заходу тримання під вартою, має матір яка хворіє, просить застосувати домашній арешт, до слідчого сам з`являвся, буде виконувати обов`язки.
Захисник ОСОБА_6 , вказав, що можливо застосувати домашній арешт ОСОБА_4 , до слідчого з`являвся вчасно,, буде виконувати процесуальні обов`язки.
Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, захисника, пояснення підозрюваного у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його не обґрунтованим в частині застосування запобіжного заходу тримання під вартою, але достатньо обґрунтованим для застосування запобіжного заходу домашнього арешту.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для застосування запобіжного заходу домашнього арешту, але не є достатнім для застосування запобіжного заходу тримання під вартою.
31 травня 2021 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухавши доводи учасників досудового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, слідчий суддя вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, тому суд встановив, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що прокурором не доведено необхідність застосування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , тому слідчий суддя, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішив, на основі принципу змагальності відмовити слідчому в застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою, але при цьому суд вважає обґрунтованими наявність підстав для застосування ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 , неодноразово судимий за скоєння аналогічних корисливих злочинів, так 06 грудня 2013 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі та звільнений 13 липня 2018 р. умовно-достроково від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України, невідбута частина покарання 6 місяців 26 днів. Крім того 20 липня 2020 р. відносно ОСОБА_4 направлено обвинувальний акт до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України. Незважаючи на це ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову підозрюється у вчинені тяжкого злочину.

Такі обставини свідчать про те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі та маючи можливість вільного пересування, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вказані обставини свідчать про те, що суду необхідно вжити заходів щодо запобігання спробам підозрюваного вчинити інші кримінальні правопорушення. Але наявність вказаного ризику не є достатнім на необхідним для застосування ОСОБА_4 , найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, при цьому слідчий суддя враховує показання ОСОБА_4 , щодо належного ним виконання своїх процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя не встановив наявність ризику, передбаченого п.1, ч. 1 ст. 177 КПК України, на який прокурор посилається у клопотанні, та у судовому засіданні підтримав, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку слідчого судді це є припущенням слідчого та прокурора, без належного підтвердження доказами наявності такого ризику, тому зазначені ризики для обґрунтування при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя врахувати не може.

Слідчий суддя встановив, що підстави на які посилається прокурор, при підтриманні клопотання про обранні запобіжного заходу тримання під вартою, є недостатніми. Крім того, прокурор не обґрунтував будь яких доказів неможливості обрання будь якого іншого, менш тяжкого запобіжного заходу. На думку суду сам факт вчинення кримінального правопорушення, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу тримання під вартою, як покарання за правопорушення, у якому винуватість ОСОБА_4 судом не встановлена.

Таким чином слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки обґрунтування наявних ризиків для цього виду запобіжного заходу суд вважає недостатнім.

При цьому слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 необхідно задовольнити, застосувавши більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Враховуючи досліджений ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає його обґрунтованим та достатнім для застосування до клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком два місяці, що буде необхідним та достатнім для належного виконання підозрюваним клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

в задоволенні клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_10 про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою відмовити.

Застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт, заборонивши цілодобово строком до 31 липня 2021 р. залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 .

На час дії запобіжного заходу зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалу направити на виконання начальнику Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1