Провадження № 1-кп/496/9/21
У Х В А Л А
29 квітня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 9, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває вище вказане кримінальне провадження.
До суду надійшло клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , строком на 60 днів, мотивоване тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які встановленні під час досудового розслідування кримінального провадження та у суді, продовжують існувати, тому єдиним запобіжним заходом, якій зможе гарантувати запобігання усім ризикам є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , при цьому прокурор посилалася на обставини викладені у письмовому клопотанні про продовження строку.
Представник потерпілих до судового засідання не з`явився, але надав заяву про проведення даного судового засідання без його участі, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим підтримав.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник заперечували проти вказаного клопотання прокурора, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведені з боку сторони обвинувачення, тому просили застосувати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді цілодобового домашнього арешту або технічні засобі контролю.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник у судовому засіданні підтримали позицію обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника.
За положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Доцільність залишення під вартою особи, яка обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Європейським судом з прав людини визнано виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Суд, погоджується з доводами прокурора про те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які встановленні під час досудового розслідування кримінального провадження та у суді, продовжують існувати, вчинення тяжких та особливо тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, існування ризиків можливого переховування від суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, виправдовують необхідність продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та дають суду можливість дійти висновку про обґрунтованість наявності у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.
Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні серед іншого тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, а отже, при оцінці ризику переховування від правосуддя, поряд з іншими обставинами, може братися до уваги і загроза відносно суворого покарання, як це відображено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25.04.2000 р.
У справі «Амбрушкевич проти Польщі» від 04.05.2006 р., Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.
Тому у суду є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків з метою зміни останніми показань, що підтверджує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що обраний ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 14.05.2021 р., а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, також суд приймає до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_9 , його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також звертає увагу на те, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, а також суд враховує тяжкість інкримінованого йому злочину, останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі, суд приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також враховує те, що він у судовому засіданні ще не був допитаний, з пред`явленим обвинуваченням не згоден у повному обсязі, а також з метою уникнення ризиків того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, вчинить інше кримінальне правопорушення, а також з метою недопущення незаконно впливати на свідків.
Щодо усного клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, то суд вважає, що воно не відповідає вимогам ст. 201 КПК України, тому суд розцінює його як заперечення проти клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 звертає увага на те, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, ризики з боку сторони обвинувачення не доведені, то суд приймає до уваги вказані обставини, разом з тим враховує ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_9 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, незважаючи на те, що обвинувачений вже тривалий час знаходиться під вартою, протилежного з боку обвинуваченого та захисника не доведено, тому підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу на теперішній час - не має.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, тому суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
При цьому також необхідно зауважити, що суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості, та не ставить ціллю передбачити можливепокарання за інкриміноване обвинуваченому діяння.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 371, 372, 376, 392, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 29.04.2021 р. до 27.06.2021 року включно в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Апеляційна скарга подається на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали виготовлено 30.04.2021 року.