ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/3383/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/89/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою (з доповненнями) ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 листопада 2020 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на постанову від 25 квітня 2020 року слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000232 від 7 вересня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

18 травня 2020 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_6 на постанову від 25 квітня 2020 року слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000232 від 7 вересня 2016 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_6 зазначив, що постанова слідчого від 25 квітня 2020 року є необґрунтованою, незаконною, оскільки висновки, які викладені в постанові не узгоджуються з фактичними обставинами справи. В постанові приховується факт вчинення кримінальних правопорушень колишнім слідчим ОСОБА_8 , які на його думку були встановлені судом, оскільки він сфальсифікував докази в кримінальній справі, за якою він був засуджений.

Просив скасувати незаконну постанову слідчого ОСОБА_7 від 25 квітня 2020 року та зобов`язати уповноважених осіб ДБР провести досудове розслідування згідно змісту заявлених скоєних злочинів відносно нього та його сім`ї.

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 листопада 2020 року було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 з тих підстав, що орган досудового розслідування на виконання вимог чинного кримінального процесуального законодавства провів досудове розслідування. Слідчий надав оцінку даних обставин в сукупності з іншими доказами, зібраними в кримінальному провадженні, вжив всіх передбачених законом заходів по їх зібранню та оцінці відповідно до вимог ст. 94 КПК України з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, виходячи із загальних завдань кримінального провадження.

В апеляційній скарзі, яка зареєстрована Запорізьким апеляційним судом 12 січня 2021 року, ОСОБА_6 вказує, що ухвала слідчого судді від 23 листопада 2020 року грубо порушила його права, як заявника.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що слідчий суддя в основу свого судового рішення поклав ні факти розслідування ДБР - ОСОБА_7 , а вироки Запорізького районного суду Запорізької області від 16.04.2015 року, Запорізького апеляційного суду від 4 травня 2016 року та Вищого спеціалізованого суду України від 7 вересня 2017 року, де були визнані недопустимими та незаконними факти, згідно яких було порушено кримінальну справу №0000232 та з розслідування якої не проводилось ніяких слідчих процесуальних дій, які передбачені законом, а зазначене в судовому рішенні від 23 листопада 2020 року суперечать фактичним обставинам справи, зокрема, те, що слідчі ДБР в м. Мелітополі не змогли встановити місцезнаходження свідків.

ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі звертає увагу на те, що він спілкувався зі своїми родичами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які повідомили йому, що їм ніхто не телефонував та не приїжджав за їх адресою проживання, як і до свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які мешкають по АДРЕСА_1 .

Крім того, апелянт вказує, що свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 також ніхто не допитував, при цьому слідчий суддя навіть не вірно зазначив очну ставку та дату її проведення.

Також ОСОБА_6 зазначає, що слідчий суддя в своєму рішенні вказав кримінальну справу номер 4320821, за фактом підробці слідчим ОСОБА_8 , проте по підробці в протоколах, які складав вказаний слідчий, номер справи взагалі не зазначено, а під час їх складання, а саме, 9 грудня 2008 року, 10 грудня 2008 року, 11 грудня 2008 року, 12 грудня 2008 року, 13 грудня 2008 року, згідно проведеної прокурорської перевірки у період з 9 грудня 2008 року по 14 грудня 2008 року він знаходився в ізоляторі тимчасового перебування в м. Запоріжжі за вимогою ОСОБА_15 від 8 грудня 2008 року за №1855 про отримання із СІЗО м. Запоріжжя по кримінальній справі №4320821, а тому судове рішення від 23 листопада 2020 року незаконне, невмотивоване та таке, що суперечить фактичним обставинам справи, а постанова ДБР від 25 квітня 2020 року суперечить вимогам ст.ст. 2, 7, 9, 91, 94, 110 КПК України.

Крім того вказує, що слідчим не було перевірено всіх фактів, які зазначені в заяві про скоєння кримінального злочину, свідки не отримували повістки, ніхто їм не телефонував, проте телефони та адреси таких свідків були ним зазначені. Складені протоколи слідчим ОСОБА_8 в один і той же час в різних областях не досліджені, оцінка їм не надана, експертизи не призначались та не проводились.

Також апелянт зазначає, що не було встановлено підстави проведення будь-яких слідчих дій слідчим ОСОБА_8 з ним, в той час, як він перебував в ізоляторі тимчасового перебування м. Запоріжжя з 9 грудня 2008 року по кримінальній справі 4320821, оскільки слідчий ОСОБА_15 повноважень з такими дорученнями не надавав, а тому, яким чином та підставам слідчий ОСОБА_8 мав повноваження складати протоколи з його участю та на офіційних бланках протоколів допитів від 10 грудня 2008 року т. 11 а.с. 103-106, від 11 грудня 2008 року т. 11 а.с. 111-114, очна ставка від 12 грудня 2008 року т. 11 а.с. 115-117, відтворення від 12 грудня 2008 року т. 11 а.с. 125-127, від 13 грудня 2008 року т. 11 а.с. 154-161 номера кримінальної справи не вказуються.

Крім того, ОСОБА_6 вказує, що адвокат ОСОБА_16 ніколи в Херсоні не був, підписів ставити не міг та він ( ОСОБА_17 ) в цей час згідно прокурорській перевірки, а також відомостей в постановах від 16 жовтня 2019 року (№19-126/19 Херсонська прокуратура), від 22 листопада 2019 року (№16-1233-08 Запорізька прокуратура), де чітко зазначено, що у період з 9 грудня 2008 року по 14 грудня 2008 року він знаходився в ізоляторі тимчасового перебування в м. Запоріжжя, проте, ані в постанові від 25 квітня 2020 року, ані в судовому рішенні від 23 листопада 2020 року Д-937/3383/20 такі дані відсутні, хоча в ДБР апелянт про це зазначав, а тому вбачається суттєва неповнота як досудового розслідування так і судового рішення, оскільки в суді такі аргументи були доведені до відома.

Також, ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що слідчий ДБР в м. Мелітополі, приймаючи рішення про закриття кримінальної справи, зробив висновок без всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин, як і суд першої інстанції, який врахував тільки вироки судів, а результати розслідування залишив без уваги, як і частину доведених аргументів по винесеній незаконній постанові ДБР в м. Мелітополі від 25 квітня 2020 року, яка підлягає скасуванню та направленню матеріалів кримінального провадження для проведення ефективного досудового розслідування з необхідним виконанням слідчих дій для з`ясування обставин про наявність або відсутність обставин та складу злочину.

Просить скасувати постанову від 25 квітня 2020 року та судове рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 листопада 2020 року Д 937/3383/20, провадження № 1-кс/937/2047/20.

25 січня 2020 року на адресу Запорізького апеляційного суду від ОСОБА_6 надійшли доповнення до його апеляційної скарги.

В своїх доповненнях ОСОБА_6 зазначає, що судове рішення від 23 листопада 2020 року суперечить принципам верховенства права, рівності сторін перед законом, а його права грубо порушені.

Крім того, вказує, що суд першої інстанції проігнорував раніше винесені судові рішення Херсонським районним судом по аналогічній винесеній постанові про закриття кримінальної справи.

Також апелянт зазначає, що суд в своєму рішенні зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, зокрема, щодо того, що в судовому засіданні він надав суду свої аргументи, як заявник, а саме про неповноту досудового розслідування по кримінальній справі №0000232, як таку, що прямо свідчить про повну бездіяльність органів ДБР, слідчим ОСОБА_18 , який не вживав всіх необхідних заходів у встановленні та проведенні слідчих процесуальних дій.

Апелянт вказує, що слідчому ДБР ОСОБА_18 особисто надсилав номер телефону ОСОБА_19 , якій ніхто не телефонував, повісток за адресою її проживання не надсилав, як і свідку ОСОБА_20 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , проте, як під час судового процесу Запорізьким районним судом вони викликались повістками та прибули безперешкодно, а тому слідчий ОСОБА_18 ввів суд в оману.

Крім того, ОСОБА_6 в своїх доповненнях зазначає, що ОСОБА_19 та ОСОБА_21 слідчий не шукав, їм не дзвонив, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ніхто не відвідував, експертизу не призначали, матеріали справи №810/5476/2012 ніхто не досліджував, підстави та місцезнаходження апелянта у період з 9 по 14 грудня 2008 року ніхто не встановлював. Також не з`ясовувалось яким чином слідчий ОСОБА_8 в різних областях провів слідчі дії 3 грудня 2008 року (т. 8 а.с. 6/4-66, т. 9 а.с. 103-105) Д 0810/5476/2012). Не з`ясовувався факт незаконного заволодіння особистих речей ОСОБА_22 на суму 4 тис. грн., речі не повернуті, не встановлювалось незаконне вимагання 3 тис. дол. США в матері ОСОБА_19 , як і підстави затримання ОСОБА_23 (т. 15 а.с. 8-12). Також не був допитаний ОСОБА_24 , а його підроблені підписи ніхто не встановлював, експертизу не призначали, ОСОБА_25 та ОСОБА_26 не допитували, зразки підписів не відбирали.

Апелянт вказує, що така постанова про закриття справи від 25 квітня 2020 року слідчим ДБР ОСОБА_18 суперечить вимогам ст. 110 КПК України.

Також, ОСОБА_6 зазначає, що суд першої інстанції в своїх висновках вказав судові рішення від 16 квітня 2015 року, від 4 травня 2016 року, від 7 вересня 2017 року, згідно яких він був засуджений, як підставу для закриття кримінальної справи №0000232, проте, саме цими рішеннями визнані незаконними всі підробки слідчого ОСОБА_8 .

Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги шість судових рішень Херсонського районного суду, порушуючи при цьому принцип поваги до остаточного та обов`язкового судового рішення, принцип юридичної визначеності та головний принцип єдиної судової системи.

Просить скасувати судове рішення від 28 листопада 2020 року 937/3383/20 та постанову ДБР від 25 квітня 2020 року з направленням в ДБР для проведення вище перелічених ним слідчих дій та винести законне рішення.

Крім того, в апеляційній скарзі та її доповненнях викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали отримав 31 грудня 2020 року та 15 січня 2021 року, тобто вже після закінчення строку її оскарження в апеляційному порядку.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 приймав участь у судому засіданні суду першої інстанції, проте відомостей про отримання ним оскаржуваної ухвали відсутні, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження ухвали пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

У судове засідання апеляційного суду 28 квітня 2021 року ОСОБА_6 викликався шляхом повідомлення про розгляд його апеляційної скарги через установу ДУ «Дніпровська УВП №4» в режимі відеоконференції, проте згідно повідомлення представника установи виконання покарань від участі у судовому розгляді його апеляційної скарги відмовився.

При цьому, слід зауважити, що на попередні судові засідання, які відкладались з об`єктивних причин, ОСОБА_6 приймав участь в режимі відеоконференції.

Так, в своїй апеляційній скарзі та доповненні до неї, ОСОБА_6 просив розгляд його скарги проводити безпосередньо з його участю.

Між тим, слід зазначити, що з огляду на зміст абз.1, 7, 8 п. 20-5 Розділу ХІ КПК України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) розгляд питань, віднесених до повноважень слідчого судді, суду (крім розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) за його рішенням, прийнятим з власної ініціативи або за клопотанням сторони кримінального провадження, може бути проведено у режимі відеоконференції, про що повідомляються сторони кримінального провадження у порядку, визначеному статтею 135 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд не має права прийняти рішення про проведення судового засідання щодо розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою у режимі відеоконференції, в якому поза межами приміщення суду перебуває підозрюваний (обвинувачений), якщо він проти цього заперечує.

Проведення судового засідання у режимі відеоконференції, здійснюється на умовах, визначених абзацом сьомим цього пункту, з дотриманням правил, передбачених частинами третьою - дев`ятою статті 336 цього Кодексу, якими, на відміну від ч.2 ст.336 КПК, не передбачено обов`язок суду прийняти відмову заявника від розгляду справи в режимі відеоконференції і забезпечити безпосередню його участь в залі суду.

Так, апеляційний суд забезпечив участь ОСОБА_6 в розгляді його апеляційної скарги, організувавши відеоконференцію із заявником, який перебував поза межами приміщення суду, проте останній відмовився виходити на організовану судом відеоконференцію, у зв`язку з чим, апеляційний суд розцінив неявку заявника як неповажну і вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Від представника ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 без його участі, у задоволенні скарги просив відмовити.

Від представника Запорізької обласної прокуратури надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 без участі прокурора.

Враховуючи наведене та з урахуванням приписів ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає, що неприбуття сторін не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Апеляційний суд вважає, що слідчий провів усі необхідні слідчі дії, дослідив всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на зібраних слідчим доказах, які вказують на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 України, що стало безпосередньою підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Так, як вбачається із фабули витягу кримінального провадження №0000232, 7 вересня 2016 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, зокрема, щодо фальсифікації матеріалів кримінальної справи №4320821 та підробці підписів понятих працівниками міліції (т. 1, а.с. 1 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування, 23 вересня 2016 року був допитаний в якості свідка ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 24-30 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Крім того, згідно протоколу допиту від 22 вересня 2016 року, в якості свідка був допитаний ОСОБА_8 (т. 1, а.с. 31-34 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Постановою старшого слідчого ОСОБА_27 про проведення процесуальних дій на іншій території від 11 жовтня 2016 року доручено слідчим слідчого відділу прокуратури Запорізької області виконати наступні процесуальні дії: відібрати у ОСОБА_6 заяву про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні, вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; допитати в якості потерпілого ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 130-131 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Згідно протоколу допиту від 31 жовтня 2016 року, ОСОБА_6 було допитано в якості потерпілого (т. 1, а.с. 133-138 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_27 від 24 листопада 2016 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000232 від 7 вересня 2016 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України в діях колишнього слідчого СУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_8 (т. 1, а.с. 170-173 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13 грудня 2016 року постанову про закриття кримінального провадження від 24 листопада 2016 року, винесену старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_28 в кримінальному провадженні №0000232 від 7 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України скасовано (т. 1, а.с. 177 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Постановою старшого слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_28 від 28 лютого 2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000232 від 7 вересня 2016 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України в діях колишнього слідчого СУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_8 (т. 1, а.с. 210-214 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 червня 2017 року постанову старшого слідчого СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_28 про закриття кримінального провадження №0000232 скасовано, як незаконну (т. 2, а.с. 5 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_27 від 29 вересня 2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000232 від 7 вересня 2016 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України в діях колишнього слідчого СУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_8 .

Із змісту вказаної постанови вбачається, що в ході досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні було допитано потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 та взято до уваги вирок Запорізького районного суду Запорізької області, ухвалу апеляційного суду Запорізької області, ухвалу Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ (т. 2, а.с. 27-31 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 7 травня 2018 року постанову старшого слідчого СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_28 про закриття кримінального провадження №0000232 від 7 вересня 2016 року скасовано, зобов`язано орган досудового розслідування відновити розслідування в даному кримінальному провадженні і провести досудове розслідування (т. 2, а.с. 36-37 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_27 від 19 жовтня 2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000232 від 7 вересня 2016 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України в діях колишнього слідчого СУ УМВС України в Херсонські області ОСОБА_8 .

Із змісту вказаної постанови випливає, що в основу вказаного рішення старшого слідчого лягли пояснення ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 та судові рішення, зокрема, вирок Запорізького районного суду Запорізької області, ухвала апеляційного суду Запорізької області, ухвала Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ (т. 2, а.с. 106-111 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 12 березня 2019 року постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_28 від 19 жовтня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000232 скасовано (т. 2, а.с. 116-117 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Старшим слідчим слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Херсонської області ОСОБА_29 доручено оперативним співробітникам ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» допитати в якості свідка ОСОБА_6 (т. 2, а.с. 123-124 матеріалів кримінального провадження №0000232).

На виконання вищевказаного доручення слідчого, 21 червня 2019 року був допитаний ОСОБА_6 в якості свідка (т. 2, а.с. 126-131 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Крім того, старшим слідчим ОСОБА_30 доручено встановити та допитати в якості свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_32 з питань їх участі у проведенні у 2008 році впізнання по фотознімками ОСОБА_22 свідком ОСОБА_33 ; допитати в якості свідка ОСОБА_22 (т. 2, а.с. 142-143 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Як випливає із рапорту оперуповноваженого Дніпровського управління ДВБ НП України ОСОБА_34 , в ході виконання доручення працівниками управління було відпрацьовано можливе місцезнаходження громадянки ОСОБА_22 та встановлено наступне, що за адресами:

- АДРЕСА_3 взагалі відсутні будь-які споруди для мешкання;

- АДРЕСА_4 - мешкають цигани, які повідомили, що Кишинська за даною адресою не мешкала і не мешкає;

- АДРЕСА_5 згідно довідки, наданою головою ОСББ «Слов`янка М» ОСОБА_35 за даною адресою гр. ОСОБА_22 не мешкала і не мешкає;

- АДРЕСА_6 згідно інформації наданої бухгалтером ОСББ «Перемога» за адресою мешкає ОСОБА_36 , інші особи не проживають.

Щодо встановлення місцезнаходження громадян ОСОБА_31 , ОСОБА_32 зазначено, що за можливим їх місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_7 , за даними сусідів мешкають інші особи (т. 2, а.с. 147 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Також, 23 вересня 2019 року старшим слідчим ОСОБА_29 доручено встановити та допитати в якості свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_37 та ОСОБА_38 (т. 2, а.с. 181-182 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Крім того, ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 липня 2019 року надано старшому слідчому слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Херсонської області ОСОБА_39 тимчасовий доступ до кримінальної справи №0810/5776/2012 стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_40 , ОСОБА_24 , ОСОБА_41 та зробити копії матеріалів кримінальної справи, перелік яких вказаний в ухвалі (т. 2, а.с. 137-139 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Із протоколу тимчасового доступу до речей та документів вбачається, що відповідно до ухвали слідчого судді від 10 липня 2019 року отримано тимчасовий доступ та вилучено наступні документи: протокол допиту свідка ОСОБА_41 ; протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_24 ; протокол допиту свідка ОСОБА_42 ; протокол пред`явлення для впізнання свідка ОСОБА_43 ; протокол виїмки стоматологічної карти; протокол перегляду відеозапису та відтворення; протокол пред`явлення для впізнання свідка ОСОБА_43 ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_44 ; протокол очної ставки ОСОБА_45 від 8 листопада 2008 року, 12 грудня 2008 року, 13 грудня 2008 року (т. 2, а.с. 154-155 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Постановою старшого слідчого ОСОБА_29 від 23 жовтня 2019 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000232 від 7 вересня 2016 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України в діях колишнього слідчого СУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_8 (т. 2, а.с. 181-185 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13 лютого 2020 року постанову слідчого СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_46 від 23 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000232 від 7 вересня 2016 року за ч. 1 ст. 366 КК України скасовано.

В своїй ухвалі слідчий суддя, в тому числі зазначив, що слідчим не була надана правова оцінка допитів свідків, не призначено експертизу протоколів (т. 2, а.с. 199-200 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Так, 7 квітня 2020 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_47 повідомлено про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000232 за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом службової підробки працівниками міліції (т. 2, а.с. 187 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Проведення досудового розслідування доручено слідчому Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_48 . (т.2, а.с. 189 матеріалів кримінального провадження №0000232).

19 березня 2020 року прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_49 слідчому слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі у кримінальному провадженні №0000232 надано вказівки щодо виконання наступних слідчих дій, зокрема:

- провести тимчасовий доступ до кримінальної справи №4320821, його огляд та виїмку копій протоколу судового засідання Запорізького районного суду від 30 травня 2012 року (за змістом звернення а.с. 130-131 том 21), технічного запису судових засідань, якими досліджувались обставини справи, на які посилається ОСОБА_6 , як на обставини що можуть підтвердити його доводи щодо протиправності дій слідчого ОСОБА_50 ;

- встановити місце знаходження та допитати ОСОБА_19 та ОСОБА_22 з врахуванням вказаних ОСОБА_6 адрес їх проживання АДРЕСА_4 щодо обставин затримання ОСОБА_22 та вимагання коштів за звільнення слідчим ОСОБА_51 ;

- встановити місце знаходження та допитати ОСОБА_52 та ОСОБА_53 , які брали участь у якості понятих при виїмці у головного лікаря міської стоматологічної поліклініки ОСОБА_54 , амбулаторної стоматологічної карти (вбитого) ОСОБА_55 , а також допитати безпосередньо ОСОБА_56 щодо обставин проведення слідчої дії і присутності понятих;

- встановити місце знаходження та допитати ОСОБА_57 та ОСОБА_58 , які брали участь у якості понятих при впізнанні ОСОБА_59 (покупцем квартири) Кишинської (по фотознімкам);

- встановити місце знаходження та допитати понятих ОСОБА_60 та ОСОБА_61 , які були понятими під час впізнання ОСОБА_59 ОСОБА_55 ;

- встановити місце знаходження та допитати ОСОБА_62 та ОСОБА_63 присутніх як поняті під час проведення відео перегляду слідчої дії відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_6 .. Виконати інші слідчі та процесуальні дії, потреба у проведенні яких, може виникнути під час судового розслідування (т.2, а.с. 196-197 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Так, згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_50 від 13 квітня 2020 року вбачається, що він з травня 2014 року працює заступником начальника відділу СУ ГУНП в Херсонській області. В 2008 року він займав посаду слідчого відділу розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи СУ УМВС України в Херсонській області. Восени 2008 року йому доручили розслідування кримінальної справи, номера не пам`ятає, за фактом виявлення трупа ОСОБА_55 в лісосмузі поблизу села Дудчани Нововоронцовського району Херсонської області. У вказаній кримінальній справі він проводив певну кількість слідчих дій, в тому числі виїмку амбулаторної стоматологічної карти потерпілого в Нікопольській міській стоматологічній поліклініці, відтворення обстановки обставин подій за участю ОСОБА_6 , допит як свідків ОСОБА_41 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , пред`явлення для впізнання фотокарток ОСОБА_64 , складав протокол перегляду відеозапису, проведеного ВООП за участю ОСОБА_6 , допиту підозрюваного, проводив допит підозрюваного, очну ставку між ОСОБА_65 та ОСОБА_66 та інші слідчі дії. Він підтверджує, що слідчі дії проводив та протоколи заповнював він. Зазначив, що із впевненістю заявляє, що підписи у вказаних протоколах стоять його, та учасників слідчих дій, анкетні дані, яких записані у вступних частинах протоколів. Учасники вказаних слідчих дій вчиняли свої підписи у вказаних протоколах в його присутності, їх підписи ніхто не підробляв. Додав, що під час проведення та після проведення перелічених слідчих дій, весь час знаходження кримінальної справи в його провадженні, ОСОБА_6 не робив заяв про підробку протоколів. Вважає, що твердження ОСОБА_6 про те, що підписи у протоколах слідчих дій підроблені не інакше, як намагання уникнути відповідальності за скоєнні злочини та затягнути судове слідство (т. 2, а.с. 201-204 матеріалів кримінального провадження №0000232).

15 квітня 2020 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого в м. Мелітополі ОСОБА_47 доручено підлеглим начальникові Херсонського управління ДВБ НП України ОСОБА_67 оперативним працівникам встановити місцезнаходження та здійснення виклику до слідчого в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, для проведення допиту свідків: ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 (т.2, а.с. 205 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Із листа заступника начальника Херсонського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції ОСОБА_68 від 21 квітня 2020 року вбачається, що працівниками Херсонського управління ДВБ НП України здійснено виїзди за місцем проживання ОСОБА_31 , ОСОБА_24 за адресою: АДРЕСА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_58 за адресою: АДРЕСА_9 , проте двері за вказаними місцями проживання ніхто не відчиняв (т. 2, а.с. 206 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Постановою слідчого СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_7 від 25 квітня 2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000232 від 7 вересня 2016 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України в діях колишнього слідчого СУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_8 (т. 2, а.с. 207-214 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорони прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України, слідчими (розшуковими)є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в своїй сукупності.

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження описано проведені слідчі дії, докладно викладено встановлені слідчим обставини кримінального провадження, проведено ґрунтовний аналіз отриманої інформації та наведені мотиви, за яких слідчий дійшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, частина 1 стаття 366 КК України передбачає кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Основним безпосереднім об`єктом службового підроблення є визначений законом порядок діяльності державного апарату, апарату органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності в частині підготовки, складання, використання і видачі офіційних документів, а також посвідчення фактів, які мають юридичне значення. Факультативним додатковим об`єктом цього злочину можуть бути права та свободи людини і громадянина, власність тощо.

Документ, який є предметом цього злочину це передбачена законом матеріальна форма одержання, зберігання, використання і розповсюдження інформації, яка має юридичне значення, шляхом фіксації її на папері, магнітній, кіно-, відео-, фотоплівці, дискеті або іншому носії.

Офіційними є документи, що складаються і видаються службовими особами від імені органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, а також підприємств, установ, організацій будь-якої форми власності, які посвідчують конкретні факти і події, що мають юридичне значення, складені належним чином з формою і мають необхідні реквізити (штамп, печатку, номер, дату, підпис).

З об`єктивної сторони злочин може полягати у таких формах: 1) внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; 2) інше підроблення документів; 3) складання завідомо неправдивих документів; 4) видача завідомо неправдивих документів.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України подію злочину слід розуміти як елемент об`єктивної сторони складу злочину, що відбувся у певний час, у певному місці та певним способом.

Внесення до документів неправдивих відомостей означає включення до офіційного документа інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності.

Так, ОСОБА_6 посилається на ряд документів, які вважає підроблені слідчим ОСОБА_8 під час досудового розслідування кримінальної справи відносно нього, що на його думку є скоєння злочину, передбаченого ст. 366 КК України.

При цьому в своїх доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_6 вказує про те, що судом першої інстанції залишені поза увагою рішення апеляційного суду від 4 травня 2016 року та рішення ВССУ від 7 вересня 2017 року, якими були визнані незаконними всі підробки слідчого ОСОБА_8 .

Так, ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 4 травня 2016 року ОСОБА_6 було засуджено за ч. 3 ст. 27, п.п. 6,9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 190, п. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 358 КК України до довічного позбавлення волі.

Крім того, вказаною ухвалою виключено з вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року вказівку суду, як на докази винуватості ОСОБА_6 , зокрема, на висновки СМЕ №8 від 13 січня 2009 року (т. 7, а.с. 220-221); на висновки СМЕ №10 від 13 січня 2009 року (т. 7, а.с. 232-234); на висновки експертизи №192 від 8 січня 2009 року (т. 7, а.с. 189-196); на протокол відтворення обстановки та обставин події від 17 грудня 2008 року за участю ОСОБА_69 , як свідка, по обставинам вбивства ОСОБА_70 (т 3, а.с. 156-163); на протокол допиту ОСОБА_71 від 13 грудня 2008 року як свідка по обставинам вбивства ОСОБА_70 (т. 3, а.с. 130-137); на протокол відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_71 від 17 грудня 2008 року як свідка по обставинам вбивства ОСОБА_72 , (т. 3, а.с. 142-154); на показання ОСОБА_69 , що містяться в протоколі очної ставки, проведеної між ним та ОСОБА_73 13 грудня 2008 року (т. 11, а.с. 154-161).

При цьому, судом апеляційної інстанцією в обґрунтування свого рішення щодо вищевказаних документів було зазначено про те, що із змісту експертиз №192 від 8 січня 2009 року, №8 та 10 відповідно від 13 січня 2009 року слідує, що вони проведені з 4 січня 2009 року по 13 січня 2009 року, предметам яких був піджак ОСОБА_6 , вилучений 1 листопада 2008 року та кофта, яка вилучена при огляді місця події від 5 листопада 2008 року. Також, піджак та кофта одночасно досліджувались в різних експертних установах, різними експертами, що ставить під сумнів об`єктивність висновків експертів.

Щодо результатів відтворення обстановки та обставин події від 17 грудня 2008 року та свідчень, які відображені в протоколі допиту від 17 грудня 2008 року за участю свідка ОСОБА_24 апеляційний суд зазначив, що такі слідчі дії були проведені без участі його захисника. З таких же підстав виключено в якості доказу показання ОСОБА_24 , що містяться в протоколі очної ставки, проведеної між ним та ОСОБА_73 13 грудня 2008 року.

Також судом апеляційної інстанції в мотивувальній частині своєї ухвали вказано про те, що оскільки ОСОБА_74 була затримана 5 грудня 2008 року в якості підозрюваної, то і послідуючі проведення за її участю слідчі дії без повідомлення про це її адвоката слідує вважати порушенням її права на захист, а тому із вироку необхідно виключити вказівки суду на показання ОСОБА_41 в якості свідка в зазначені дні при проведені її допиту та відтворення обстановки та обставин події по епізоду вбивства ОСОБА_75 (т. 2, а.с. 62-91 матеріалів кримінального провадження №0000232).

Тобто із аналізу змісту ухвали апеляційного суду випливає, що вказані документи були виключені в якості доказів через порушення органом досудового розслідування процесуальної процедури їх проведення, а не оформлення, зокрема через порушення права осіб, на захист.

Таким чином, відомості про те, що слідчий ОСОБА_8 вносив до вищевказаних документів завідомо неправдиві відомості, вчиняв інше підроблення таких документів в ухвалі апеляційного суду відсутні, а тому твердження апелянта з приводу цього не відповідають фактичним обставинам.

Між іншим слід зауважити, що постанови про закриття кримінального провадження №0000232 неодноразово скасовувались та під час досудового розслідування проводились слідчі дії, в ході яких багаторазово допитувався як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_8 в якості свідка, який в тому числі зазначав в своїх поясненнях, що учасники слідчих дій вчиняли свої підписи у вказаних протоколах в його присутності, їх підписи ніхто не підробляв.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулась за проведенням експертизи.

Тобто для проведення почеркознавчої експертизи експерту необхідні зразки почерку та підпису осіб, чий рукописний текст або підпис буде об`єктом дослідження.

В своїй скарзі ОСОБА_6 вказує на те, що підписи ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 у протоколах слідчих дій були підроблені.

Проте, сам заявник доказів таким твердженням органу досудового розслідування не надав, а підтвердити такі доводи ОСОБА_6 шляхом проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні виявилось неможливим через відсутність можливості відібрати їх зразки підписів з тих підстав, що встановити їх місцезнаходження є неможливим, а тому органом досудового розслідування на думку колегії апеляційного суду були вжиті всі необхідні заходи для підтвердження або спростування факту підробки слідчим ОСОБА_8 підписів вищевказаних осіб в протоколах слідчих дій.

Відтак, посилання ОСОБА_6 на те, що слідчим ОСОБА_8 під час розслідування кримінальної справи були підроблені підписи ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 не знайшли свого об`єктивного підтвердження як під час досудового розслідування даного кримінального провадження так і в наслідок перевірки цих матеріалів в апеляційному суді.

Відповідно до положень п. 8 ч. 2 ст. 40, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий повноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При здійсненні досудового розслідування слідчий є самостійний у своїй діяльності, втручання в яку, окрім керівника органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду є незаконним і тягне за собою кримінальну відповідальність. Елементами процесуальної самостійності слідчого є його право починати досудове розслідування, приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням.

Повноваження слідчого приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, здійснюється у формі винесення постанови. Зокрема, у випадках, які виключають подальше розслідування кримінального провадження, слідчий може прийняти рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, слідчим ОСОБА_7 проведено необхідний комплекс слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, однак, факт вчинення колишнім слідчим СУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України не знайшов свого об`єктивного підтвердження.

Враховуючи, що слідчим суддею прийнято правильне за суттю рішення, апеляційний суд, з огляду на повноваження надані ч. 3 ст. 407 КПК України, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу (з доповненнями) ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 листопада 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову від 25.04.2020 року слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000232 від 7 вересня 2016 року, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 937/3383/20