В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув дистанційно в режимі відеоконферецзв`язку із ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2020 року до ЄРДР за №0005069 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого в ТОВ «Експрес Транс Ресурс» водієм-механіком, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 27.11.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. (штраф сплачено);

- 13.08.2019 року обвинувальний акт відносно нього направлено до Дарницького районного суду м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (перебуває на розгляді);

- 30.09.2019 року обвинувальний акт відносно нього направлено до Дарницького районного суду м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (перебуває на розгляді);

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення майнового злочину, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

Так, 15.09.2020 року приблизно о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 перебував за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 31, в приміщенні магазину «ВелМарт» ТОВ «ФУДКОМ», де проходив повз полиці та вітрини, де виставлені продукти харчування.

В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення повторного таємного викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто з покупців та персоналу магазину не спостерігає, ОСОБА_3 15.09.2020, близько 14 години 23 хвилин взяв із полиці «ХамонПалетаЦебоІберікоБ/к24місВагЛегадо», вагою 1.806 кг., закупівельною вартістю 2695,22 грн., що належить TOB «ФУДКОМ», який сховав у сумку, яка останнім заздалегідь була заготовлена для вчинення вказаного злочину та направився до виходу з вищевказаного магазину.

У подальшому, утримуючи при собі вищевказане майно та не маючи наміру -розраховуватись за нього, ОСОБА_3 пройшов касову зону та направився до виходу з даного магазину.

Разом з тим, ОСОБА_3 виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, а саме таємно викрасти з магазину ХамонПалетаЦебоІберікоБ/к24місВагЛегадо», вагою 1,806 кг., закупівельною вартістю 2695,22 грн., що належить ТОВ «ФУДКОМ», та розпорядитися ним на власний розсуд, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками магазину поза межами приміщення магазину, а саме навпроти магазину «ВелМарт», за адресою: Київ, вул. Березняківська, 31, 15.09.2020 приблизно о 15 годині 00 хвилин, при спробі залишити місце злочину.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, дав покази, підтвердив вищевикладені обставини їх скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що дійсно, 15.09.2020 намагався викрасти упакований шматок Хамону з магазину «ВелМарт», який розташований адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 31, який помістив у свою сумку та пройшов касову зону магазину. Проте був затриманий працівниками магазину біля магазину, а розпорядитися викраденим не зміг.

Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даних злочинів, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна крадіжка), вчинене повторно, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку лікаря-нарколога з 11.05.2018 року з діагнозом: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин. Гостра інтоксикація», раніше судимий за вчинення корисливого злочину проти власності (штраф сплачено), повідомив, що працює в ТОВ «Експрес Транс Ресурс» водієм-механіком, має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом І чи ІІ групи, спосіб життя, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини другої статті 185 КК України, з урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України щодо призначення покарання за незакінчений злочин, у виді арешту, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Проте, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 перебуває під вартою у кримінальному провадженні № 0000439 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України , яке перебуває на розгляді Дарницького районного суду м. Києва, строк відбуття покарання за даним вироком у виді арешту слід рахувати з дня винесення вироку, тобто з 27.04.2021 року.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Запобіжний захід не обирався.

Строк відбуття покарання рахувати з дня винесення вироку, тобто з 27.04.2021 року.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Речові докази у кримінальному проваджені, а саме:

- шматок «Хамону» вагою 1,806 кг., переданий на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 - залишити у володінні власника.

DVD-диск з відеозаписом камер спостереження магазину «Велмарт», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 31, приєднаний до матеріалів кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя