ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1133/21 Справа № 216/3999/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

підозрюваної

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000655 щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Запоріжжя,
яка проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 02 вересня 2021 року включно з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що, незважаючи на підозру у вчиненні тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення підозрюваної від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим до неї може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт із покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам й забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та її належну поведінку.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що необхідність обрання щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст.177 КПК України. Вказує на те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вона не заміжня, офіційно не працевлаштована, тобто не має належних та постійних засобів для існування, не має постійного місця мешкання. Зазначає, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше судима за особливо тяжкі злочини проти власності за ч.4 ст.187 КК України, має не погашену в установленому законом порядку судимість та знову вчинила тяжкий злочин. Звертає увагу на те, що підозрювана, перебуваючи на свободі матиме змогу безперешкодно спілкуватись з потерпілим, свідками та іншою підозрюваною, здійснюючи на них тиск.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, підозрюваної та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, з покладанням на неї певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Як слідує з матеріалів провадження, 30 червня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що виразилося у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом обшуку від 29 червня 2021 року, згідно якого проведено обшук автомобіля марки Opel Astra, д.н. НОМЕР_1 , та вилучено грошові кошти; протоколом огляду від 29 червня 2021 року, згідно якого проведено огляд території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту потерпілої
ОСОБА_9 від 30 червня 2021 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30 червня 2021 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_7 , як особу що 29 червня 2021 року, приблизно о 13:00 год., представившись працівником соціальної служби прийшла за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколами допиту свідків
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 від 30 червня 2021 року, які підтверджують фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.
Слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість доказів винуватості підозрюваної, тяжкість покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також, що ОСОБА_7 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, не працює, незаміжня, з її слів має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліках не перебуває, досить тривалий час мешкає на території м. Кривого Рогу, має постійне місце проживання, де мешкає разом з дітьми, батьками та тіткою, що в сукупності свідчить про наявність достатньо міцних соціальних зв`язків, які можуть стримувати її залишити межі міста, та прийшов до висновку, що прокурором не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді та оцінює критично доводи прокурора про те, що відомості про особу підозрюваної дають підстави для скасування застосованого до ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_13 у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваної ОСОБА_13 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4