Справа № 184/1633/20
Номер провадження 1-кп/184/78/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000105 від 27.08.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Покров Дніпропетровської області, громадянина України, не одружений, освіта не повна середня, офіційно не працюючий, на утриманні дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

22.08.2020 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_3 знаходився біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де під час бесіди з сусідкою ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

В той же день та час ОСОБА_3 , з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні своєї квартири АДРЕСА_3 , взяв молоток та вийшов на сходинковий майданчик четвертого поверху вказаного житлового будинку, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, дочекавшись, коли ОСОБА_5 підніметься на сходинковий майданчик четвертого поверху вказаного житлового будинку до квартири АДРЕСА_4 , умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень з силою кинув молоток в область грудної клітини останньої, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця лівої молочної залози, синця передньої черевної стінки, синця пахової області, які згідно висновку судово-медичного експерта №542 від 31.08.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Під час судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що літом 2020 року в післяобідній час, точної дати не пам`ятає, за адресою свого мешкання по АДРЕСА_2 у нього виник конфлікт з сусідом ОСОБА_6 , під час якого до них приєдналась співмешканка ОСОБА_6 сусідка ОСОБА_7 , яка почала кричати на нього ( ОСОБА_3 ). Він ( ОСОБА_3 ) забіг до себе у квартиру АДРЕСА_5 , взяв молоток та вийшов на сходинковий майданчик четвертого поверху ти кинув молоток в ОСОБА_7 , яка в той час знаходилась на четвертому поверсі під`їзду №2 зазначеного будинку. Потім він пішов до себе додому і закрив двері. У вчиненому розкаюється, засуджує свої дії, жалкує про вчинене.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» в умисному легкому тілесному ушкодженні, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому, судом визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працює, проте, має підробітки та постійне місце проживання, де характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Враховуючи вищевикладене, при виборі виду та міри покарання, заслухавши думку прокурора, яка, зважаючи, зокрема, на щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку та відсутність обтяжуючих обставин, вважала за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, сприйнявши позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка при визначенні міри покарання поклалась на думку суду, подавши відповідну письмову заяву, суд приходить до висновку про призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, який, на думку суду, враховуючи наявність у обвинуваченого джерел доходів, є реальним для виконання останнім та буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України. При цьому суд керується презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо стороною обвинувачення не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання (постанова ВС від 17.04.2018 р., справа № 298/95/16-к).

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази: молоток, котрий знаходиться у спец. пакеті № 7129548 у камері схову відділення поліції № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1