Ухвала
Іменем України
25 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 401/765/19
провадження № 51-1823ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2020 року та на вирок Кропивницького апеляційного суду від 07 квітня 2021 року,
встановив:
У касаційній скарзі потерпілий порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13 липня 2021 року касаційну скаргу потерпілого

ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків 15 днів з дня отримання копії ухвали.
У межах наданого строку потерпілий повторно звернувся з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, не усунув.
Зокрема, потерпілий на виконання вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, як і попереднього разу, не навів у касаційній скарзі конкретних порушень закону, допущених судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного судового рішення, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень

ст. 412-414 цього Кодексу є підставами для його скасування, про що сформульовані його вимоги.
Крім цього, касаційна скарга потерпілого знову містить доводів на обґрунтування допущення апеляційним судом таких порушень норм кримінального процесуального закону, які в силу ст. 412 КПК України є істотними і тягнуть

за собою скасування ухваленого вироку на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1

ст. 438 КПК України.
Крім того, потерпілий, як і попереднього разу, надає свою оцінку доказам, оспорює правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не входить до предмету перевірки суду касаційної інстанції.
Також, як убачається зі змісту касаційної скарги, потерпілий не усунув суперечностей між її частинами, та знову вказує у вступній частині скарги

на оскарження ним вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2020 року, який і просить скасувати, тоді як

у мотивувальній її частині не погоджується із вироком вказаного суду

від 15 листопада 2019 року, що перешкоджає суду касаційної інстанції визначитися з предметом перевірки у касаційному порядку.
Крім того, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України, ОСОБА_4 знову у скарзі

не зазначає чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Згідно ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З огляду на те, що потерпілим не були виконанні вимоги попередньої ухвали, його касаційна скарга підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Повернути потерпілому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2020 року та вирок Кропивницького апеляційного суду від 07 квітня 2021 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3