Справа № 694/482/21
Провадження № 1-кс/690/34/21
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу
19 березня 2021 року м. Ватутіне

Слідчий суддя Ватутінського міського суду Черкаської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю: старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , прокурора Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області клопотання у кримінальному провадженні № 0000127 про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Ватутінського міського суду Черкаської області з Черкаського апеляційного суду, в порядку ст. 34 КПК України, надійшло клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000127 про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, у вигляді тримання під вартою.

У подальшому, керуючись ч. 2 ст. 185 КПК України вказане клопотання, за погодженням з прокурором Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , змінено (доповнено) старшим слідчим СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 .
Змінене клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії тяжких, а також наявні ризики, що він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та має тісні зв`язки з особами, які схильні до скоєння кримінальних правопорушень.
Старший слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала змінене клопотання з підстав, викладених у ньому, вказавши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження.
Також додаткового акцентувала увагу на обґрунтованість існування ризиків, зазначених у клопотанні, зокрема: можливості переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, що зумовлено як тяжкістю ймовірного покарання у вигляді позбавлення його волі на тривалий строк, так і тим, що він неодружений, проживає разом з батьками, не працевлаштований, не має єдиного джерела доходу, є наркозалежною особою та за місцем проживання характеризується посередньо; можливості незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки він виявляє протизаконну поведінку, тож може здійснювати погрози, підкуп, умовляння свідків, схиляючи до надання неправдивих показань; ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення обумовлений тим, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та злочинів проти здоров`я, а також має тісні зв`язки з особами, які схильні до скоєння кримінальних правопорушень.
Прокурор ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав наявності вказаних слідчим ризиків.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив свою причетність до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також просив відмовити у задоволенні даного клопотання, оскільки він має інвалідність ІІ групи та хворіє на туберкульоз, що виявлено нещодавно під час обстеження, а також отримує замісну терапію у місцевій лікарні, тож ні стан його здоров`я, ні фінансові можливості, які є незначними, не дозволяють йому змінити місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Захисник ОСОБА_6 звернув увагу на недоліки змісту вже зміненого клопотання, що розглядається слідчим суддею, в частині його непослідовності та неповноти. Також підтримав позицію свого підзахисного про необґрунтованість клопотання про обрання найсуворішого запобіжного заходу за відсутності будь-яких доказів існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Додатково вказав, що дійсно ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання у м. Тальне, є наркозалежною особою, однак проходить відповідне лікування, а також має проблеми зі здоров`ям, що підтверджується матеріалами клопотання, його минулі судимості вже знято й погашено, тож він вважається таким, що не притягувався до кримінальної відповідальності. Також просив критично оцінити доводи слідчої та прокурора, що ОСОБА_5 не має джерел доходу, оскільки він як особа з інвалідністю ІІ групи отримує відповідні соціальні виплати. Крім того, зазначив, що наведені слідчим ризики не є такими, що безумовно потребують попереднього ув`язнення ОСОБА_5 на час здійснення досудового розслідування, оскільки ні слідчим, ні прокурором не доведено неможливості обрання більш м`якого запобіжного заходу. Просив відмовити у задоволенні даного клопотання та обрати його підзахисному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт, за місцем його реєстрації, у певний період доби, оскільки ОСОБА_5 потребує продовження замісної терапії та проходження лікування у зв`язку з туберкульозом.
Слідчим суддею у судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження встановлено, що у провадженні СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області перебувають матеріали об`єднаних кримінальних проваджень № 0000127, відомості про яке 06.02.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 307 КК України, та № 0000290, відомості про яке 16.03.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 307 КК України.
Підставою для реєстрації кримінального провадження № 0000127 стали матеріали проведених оперативно-розшукових заходів у ході яких зафіксовано факт збуту 05.02.2021 року ОСОБА_5 наркотичного засобу метадон.
Підставою для реєстрації кримінального провадження № 0000290 вказано факт збуту 16.03.2021 року ОСОБА_5 наркотичних засобів.
Постановою слідчого від 17.03.2021 року вказані кримінальні провадження №№ 0000127, 0000290 об`єднано в одне провадження під загальним номером № 0000127.
Відповідно до змісту повідомлення про підозру, яке 18.03.2021 року вручено ОСОБА_5 та його захиснику, за результатами проведеного досудового розслідування кримінальні провадження № 0000127 встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений слідством час, місці та спосіб, незаконно придбав речовину, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон, та зберігав з метою збуту до 05.02.2021 року, коли близько 14 год., знаходячись в районі будинку АДРЕСА_1 , незаконно збув, продавши за ціною 550 грн., особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , залученому оперативними працівниками Звенигородського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області до проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів в рамках оперативно-розшукової діяльності, вказану порошкоподібну речовину білого кольору, яка згідно висновку судової експертизи дослідження наркотичних засобі, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/124-21-1698-НЗПРАП від 22.02.2021 року містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою (в перерахунку на основу) 0,006 г.
Він же, повторно, незаконно придбав речовину, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон та зберігав її до 15.03.2021 року, коли близько 16 год. 40 хв., перебуваючи поблизу магазину «Околиця» в м. Тальне Звенигородського району Черкаської області, незаконно збув, продавши за ціною 700 грн., особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , залученому оперативними працівниками Звенигородського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області до проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів в рамках негласних слідчих (оперативно-розшукових) дій, вказану кристалічну речовину білого кольору, яка згідно висновку судової експертизи дослідження наркотичних засобі, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/124-21-3384-НЗПРАП від 17.03.2021 року містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,153 г.
Діянню ОСОБА_5 05.02.2021 року надано правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, а 15.03.2021 року за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинені повторно.
Таким чином, кримінальні правопорушення у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , згідно ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
В підтвердження обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, до матеріалів клопотання долучено: витяги з кримінальних проваджень №№ 0000127, 0000290; протокол затримання 16.03.2021 року ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України у зв`язку зі збутом 16.03.2021 року ОСОБА_8 наркотичного засобу; протоколи допиту в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які здійснено оперуповноваженим СКП Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області, однак підтвердження наявності у нього процесуальних повноважень на це до матеріалів не додано; протоколи огляду покупця та вручення йому грошових коштів від 05.02.2021 року та від 16.03.2021 року; протокол огляду та помітки грошових коштів від 16.03.2021 року; протоколи добровільної видачі від 05.02.2021 року та від 16.03.2021 року; висновки експерта від 22.02.2021 року № СЕ-19/124-21-1698-НЗПРАП, від 17.03.2021 року № СЕ-19/124-21-3384-НЗПРАП.
Підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особа якого встановлена відповідно до паспорту НОМЕР_1 , виданого 11.09.2001 року Тальнівським РВ УМВС України в Черкаській області, є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, яка йому встановлена безстроково 02.07.2020 року актом Обласної МСЕК № 1 м. Черкаси, що підтверджується довідкою до нього серії 12 ААБ № 772626, а також з 08.04.2015 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога, а з 03.10.2018 року отримує замісну підтримуючу терапію метадоном (добова доза 75 мг), що підтверджується довідкою від 19.03.2021 року № 226-с комунального некомерційного підприємства «Тальнівська багатопрофільна лікарня» Тальнівської міської ради.
Відповідно до побутової характеристики, складеної фахівцем служби надання соціальних послуг, ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з батьками, не одружений, дітей не має, не працює, живе за рахунок батьків-пенсіонерів, здорового способу життя не дотримується, має шкідливі звички. Близьких контактів з сусідами не підтримує, до Тальнівської міської ради та її виконавчого комітету скарг на нього не надходило.
Факт реєстрації місця проживання ОСОБА_5 станом на 03.02.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , також підтверджується відомостями відділу обліку із моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Черкаській області.
Згідно інформації ДІАП ГУНП від 17.03.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.11.2002 року засуджений за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 08.04.2004 року засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 16.12.2009 року засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 03.06.2011 року засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 700 грн.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, які долучені до клопотання, слідчий суддя вважає, що відсутні достатні підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється; вік та стан їх здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Положеннями ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, зокрема термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (Рішення від 21.04.2011 року в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Враховуючи стадію кримінального провадження, слідчий суддя не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 під час розгляду клопотання, вважає, що наявні підстави вважати оголошену йому підозру за ч. 1 ст. 307 КК України обґрунтованою у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, водночас формулювання підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, щодо обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, не відповідає документам, які долучені до клопотання.
За змістом висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях від 14.10.2010 року в справі «Хайредінов проти України», від 15.12.2016 року в справі «Ігнатов проти України», від 06.10.2016 року в справі «Строган проти України», ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Оцінюючи ризик щодо ймовірного переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, слідчим суддею враховується те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі, однак має постійне місце проживання разом з батьками, де негативно не характеризується, проходить курс лікування замісною підтримуючою терапією метадоном та його майновий стан не є достатнім для такого переховування.
Також слідчим суддею враховуються висновки Європейського суду з прав людини в Рішенні від 18.07.2013 року в справі «Москаленко проти України», що ризик того, що особа примушуватиме свідків давати неправдиві показання має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних, та, як наслідок, критично оцінюються доводи слідчого та прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_5 безумовно буде незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою змусити їх змінити покази, оскільки інкриміновані йому кримінальні правопорушення вчинені в умовах очевидності, а також задокументовані в порядку здійснення оперативно-розшукових дій та проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину. Крім того, свідки під час їх допиту у ході досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження попереджаються про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.
З огляду на вказане, ризик незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_5 на свідків у даному кримінальному провадженні хоча повністю не відсутній, але не виправдовує доцільність утримання його під вартою, оскільки йому спроможні запобігти більш й більш м`який запобіжний захід з одночасним покладенням обов`язків, з переліку передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Доводи слідчого та прокурора про наявність ризику вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень та його схильність до вчинення злочинів, оскільки він у минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та має тісні зв`язки з особами, які схильні до скоєння кримінальних правопорушень, оцінюється критично, оскільки на даний час судимості підозрюваного ОСОБА_5 погашені у порядку, передбаченому ст. 89 КК України, а поняття «схильність особи до вчинення кримінального правопорушення» не є кримінально-правовою та має оціночне значення.

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 27.09.2018 року по справі № 647/1837/15-к, припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Крім того, ні слідчим, ні прокурором не обґрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 для запобігання ймовірним вищевказаним ризикам, що є підставою для відмови у задоволенні його клопотання.
Відповідно до змісту ч. 3 ст. 176 КПК України суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до змісту ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 176 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, а наступним за суворістю домашній арешт.
Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З огляду на вказане, з метою недопущення утримання під вартою особи виключно на підставі суворості можливого покарання, а також ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають невисоку ймовірність, з огляду на обставини, що з`ясовані у судовому засіданні відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у домашнього арешту у період часу з 18 год. 00 год. до 09 год. 00 хв. у будні дні та цілодобово у вихідні та святкові дні, який відбувати за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 (два) місяця, тобто до 18 травня 2021 року, включно, вважаючи його співмірним з існуючими ризиками, таким, що відповідає особі підозрюваного, ступеню тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та достатнім для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не буде обмежувати його можливість продовжити курс лікування від наркозалежності.
Крім того, суд вважає за доцільне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 ряд обов`язків, з переліку передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що сприятиме виконанню ним процесуальних обов`язків, та мінімізуватиме ризики переховування від органу досудового розслідування та впливу на свідків у справі, зокрема: прибувати до слідчих СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області у провадження яких перебуває кримінальне провадження № 0000127, за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, у визначений дату та час; утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні № 0000127; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, тривалістю 2 місяці, тобто до 18 травня 2021 року, включно.
За змістом положень ч.ч. 3, 4 ст. 181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Положеннями п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України передбачено, що у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 176, 177, 178, 181, 309, 392, 393, 395, 508 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у домашнього арешту у період часу з 18 год. 00 год. до 09 год. 00 хв. у будні дні та цілодобово у вихідні та святкові дні, який відбувати за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 (два) місяця, тобто до 18 травня 2021 року, включно.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно прибути до місця реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_2 , але не пізніше 18 год. 00 год. 19 березня 2021 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки, тривалістю 2 (два) місяці, тобто до 18 травня 2021 року, включно:

-прибувати до слідчих СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області у провадження яких перебуває кримінальне провадження № 0000127, за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, у визначений дату та час;

-утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні № 0000127;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки по контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на працівників Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області.
Звенигородському РВП ГУ НП в Черкаській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомити про це Ватутінський міський суд Черкаської області.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.
Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, підозрюваному та його захиснику, а також надіслати до Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області для виконання.

Повний текст ухвали оголошено 22.03.2021 року о 12 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1