Справа № 474/172/21
Провадження № 1-кс/474/83/21
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

30.03.21 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
фактичного власника майна ОСОБА_3
розглянув клопотання дізнавачаСДвідділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Кривого ОзераПервомайської окружноїпрокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного 24.03.2021р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290КК України, -

встановив:

24.03.2021р. дізнавачСДвідділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенант поліції ОСОБА_4 (далі - дізнавач) звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Кривого ОзераПервомайської окружноїпрокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 (далі - прокурор), в рамках кримінального провадження, внесеного 24.03.2021р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290КК України, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб, а саме автомобіль марки ВАЗ 2107, д.з. НОМЕР_1 , котрим керував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником котрого являється ОСОБА_6 , заборонивши його відчуження, розпорядження та користування будь яким особам.

Посилаючись на приписи ст.ст. 40, 98, 100, 167, 170, 171 КПК України, дізнавачвказує на необхідність накладення арешту на вказане майно з метою з береження речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору.

24.03.2021р. автоматизований розподіл справи між суддями не відбувся у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи, що підтверджується звітом про неможливість розподілу справи між суддями та протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2021р.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 29.03.2021р. слідчим суддею визначено суддю ОСОБА_1 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України (телефонограма № 200від 29.03.2021р.), повідомлений про час, дату та місцесудового розгляду, про причини неявки не повідомив.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України (телефонограма № 199від 29.03.2021р.), повідомлений про час, дату та місцесудового розгляду, водночас 30.03.2021р. звернувсядо суду із заявою від 30.03.2021р., в якій підтримує клопотання та просить розглянути останнє за йоговідсутності, оскільки не може з`явитися в судове засідання з огляду на введений в Україні карантин та зайнятістю по службі.

У судовому засіданні фактичний власник майна ОСОБА_3 не заперечив щодо задоволення клопотання вказую, що він дійсно є фактичним власником автомобіля, однак на даний час не встиг переоформити останній на себе.
Юридичного власника автомобіля ОСОБА_6 не вдалося в строк, визначений ст. 172 КПК України, повідомити про час, дату та місце судового розгляду в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, через відсутність у матеріалах клопотання актуальної інформації про місце проживання чи знаходження останнього та його засобів зв`язку.
Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб, які беруть участь у розгляді клопотання про арешт майна, в судове засідання не перешкоджає розгляду вказаного клопотання, а тому вважаю доцільним розглянути питання про арешт майна без участі прокурора, дізнавача та юридичного власника майна.

Вивчив матеріали клопотання вважаю встановленим таке.

Як вбачається з матеріалів клопотання, яке подане до суду 24.03.2021р. в строк визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, до відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт від поліцейського водія СПД № 1 відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, про те, що в ході патрулювання смт. Криве Озеро, був зупинений транспортний засіб марки ВАЗ 2107, д.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_3 , в якого в ході перевірки номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу виникли сумніви щодо дійсності їх свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

23.03.2021р. було оглянуто транспортний засіб марки ВАЗ 2107, д.з. НОМЕР_1 , котрим керував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході розмови, поліцейськими було запропоновано надати транспортний засіб для перевірки номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу, на що водій погодився. Під час огляду у поліцейських виникли сумніви щодо дійсності номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу зазначених у свідоцтві про реєстрацію даного транспортного засобу. Після чого вказаний транспортний засіб було вилучено до відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області для проведення необхідних експертиз по кримінальному провадженню.

За даним фактом СД відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розпочате кримінальне провадження, внесене 24.03.2021р. до ЄРДР за № 0000043, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

24.03.2021р. транспортний засібВАЗ 2107, д.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вищевказані обставини підтверджується: витягом з ЄРДР № 0000043; рапортом помічника чергового Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 23.03.2021р.; рапортом поліцейського водія СПД № 1 Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області сержанта поліції ОСОБА_8 ; протоколами про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117894 від 23.03.2021р., серії ОБ № 117895від 23.03.2021р., серії ВАБ№ 197793від 23.03.2021р.; протоколом про адміністративне затримання серії АА № 170767 від 23.03.2021р.; протоколом огляду від 23.03.2021р.; постановою про визнання речових доказів від 24.03.2021р.; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; протоколом допиту свідківОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 24.03.2021р.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При чому, ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

В сукупності вищевикладеного вважаю, що дізнавачемдовела необхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ 2107, д.з. НОМЕР_1 , котрим керував ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником котрого являється ОСОБА_6 , з метою збереження речових доказів.

Водночас слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 369-372КПК України, -

постановив:

Клопотання дізнавачаСДвідділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Кривого ОзераПервомайської окружноїпрокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного 24.03.2021р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб, а саме автомобіль марки ВАЗ 2107, д.з. НОМЕР_1 , котрим керував ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником котрого являється ОСОБА_6 , заборонивши його відчуження, розпорядження та користування будь яким особам.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1