Справа № 932/2755/21
Провадження №1-кс/932/1413/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Чапаєво Кегічевського району Харківської області, маючого середню-спеціальну освіту, працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 227 000 грн.

В обґрунтування клопотання вказано, що слідчим відділом Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000046 від 15.03.2021 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 у невстановлений час та місці, виник умисел на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підриву, а саме банкомату, що належить АТ «Ощадбанк» та розташований за адресою: м. Підгорне, вул. Центральна, 25, з подальшою метою заволодіння грошовими коштами.

З метою реалізації цього умислу ОСОБА_7 та ОСОБА_5 15 березня 2021 року приблизно о 03 год. 41 хв., заздалегідь приготували гумові шари, в яких знаходилась газоповітряна суміш, шланги та предмет детонації вказаної суміші. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 запустили газоповітряну суміш всередину банкомату та за допомогою детонатору здійснили вибух вказаного банкомату АТ «Ощадбанк», в результаті чого його було пошкоджено. Сума завданих збитків у результаті пошкодження банкомату складає 214 244, 08 грн.

Після пошкодження банкомату ОСОБА_7 та ОСОБА_5 отримали доступ до банківських касет, в яких зберігались грошові кошти, та заволоділи цими грошовими коштами у розмірі 214 500 грн., після чого з місця злочину зникли, розпорядившись коштами на власний розсуд, заподіявши банку АТ «Ощадбанк» майнову шкоду.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений слідством час виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 у невстановленому досудовим розслідуванні місці та невстановленим в ході досудового розслідування час, придбав вогнепальну зброю а саме пістолет з маркуванням «ROHM RG 88 Germany cal. 9 mm. P.A. Knall patrone» з номером « НОМЕР_1 » та почав незаконно зберігати вищевказану вогнепальну зброю за місцем свого фактичного мешкання, а саме - за адресою: АДРЕСА_2 .

Правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 - злочини, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України.

01 квітня 2021 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено йому про підозру.

02 квітня 2021 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

Сторона обвинувачення зазначає, що в ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи погодженого ним клопотання та додатково зазначив, що підозра є обґрунтованою і підтверджується доказами, ризики є доведеними. Просив клопотання задовольнити.

Захисник проти доводів клопотання заперечив у повному обсязі. Вказала, що підозра необґрунтована, а ризики не доведені. Просила відмовити у задоволенні клопотання, а у разі його задоволення застосувати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що він злочину не вчиняв, підозру не визнає. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали клопотання, допитавши в судовому засіданні свідка, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Не зважаючи не невизнання підозри ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що слідством зібрано достатньо доказів, які дають підстави для обґрунтованої підозри, що підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Так, підозра підтверджується, зокрема, заявою про вчинення кримінального правопорушення від 15.03.2021 року; протоколом огляду місця події від 15.03.2021 року, під час якого слідчим було виявлено та вилучено сліди низу взуття, сліди протектору, сліди папілярних візерунків, недопалок, частини банкомату та частини пристроїв; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.03.2021 року; довідкою щодо грошових коштів; довідкою про завдані збитки внаслідок пошкодження майна; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом впізнання за участі свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими доказами.

Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, вбачається наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185 КК України.

З приводу доведеності ризиків, на які посилається прокурор, слід вказати таке.

Про наявність ризика, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, і розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинене кримінально каране діяння, може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду.

Отже, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки сама по собі тяжкість покарання за даний злочин може свідчити про наявність ризику ухилення (переховування) підозрюваного від слідства та / або суду.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України є також доведеним, оскільки на даний час не встановлено місцезнаходження основних доказів по справі, зокрема, транспортного засобу, на якому ймовірно пересувався підозрюваний, не виявлені грошові кошти. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_5 буде мати можливість знищити, сховати, спотворити докази, або іншим чином перешкоджати кримінальному правопорушенню.

Про доведеність ризика, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить той факт, що підозрюваний може вчинити спроби незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. На даний час встановити інших співучасників злочину, які причетні до таємного викрадення майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, не вдалося можливим, тому наявний ризик того, що ОСОБА_5 , у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, не позбавляється можливості впливати на інших невстановлених осіб, які причетні до вчинення даного злочину. Даний ризик є доведеним.

Можливість вчинення нового кримінального правопорушення підозрюваним, свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За вимогами, що викладені у статті 178 КПК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу повинен враховувати, зокрема, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Слідчий суддя дослідив питання щодо можливості застосування до ОСОБА_5 альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу, проте враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, в яких останній підозрюється, особу підозрюваного, відсутність міцних соціальних зв`язків в місці проживання, сімейний стан підозрюваного, слідчий суддя не вважає за можливе застосовувати інший запобіжний захід.

Разом із тим, слідчий суддя погоджується з позицією сторони обвинувачення щодо можливості визначення підозрюваному застави. Так, розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями. Тобто у слідчого судді повинна бути впевненість, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку неявки підозрюваного до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі. Саме такого висновку дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні «Гафа проти Мальти» №54335/14 від 22 травня 2018 року.

Ураховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, встановлених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тяжкість злочину, слідчий суддя вважає можливим визначити підозрюваному заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Такий розмір застави визначається, оскільки місцезнаходження грошових коштів, які були викрадені з банкомату, не встановлено, тому з метою запобігання використання цих коштів для внесення застави, слідчий суддя визначив більший розмір застави, який зможе забезпечити реалізацію вищевказаних ризиків, у випадку внесення застави.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити заставу в сумі 227 000 (двісті двадцять сім тисяч) гривень, 00 коп. які необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної судом суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду.

4) утриматися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками по даному кримінальному провадженню, крім випадків проведення необхідних слідчих дій.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи виконання покарань.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 30.05.2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 06 квітня 2021 року о 16 год. 40 хв.

Слідчий суддя І.А. Кондрашов