Справа № 456/371/21
Провадження № 1-кп/456/297/2021
ВИРОК

іменем України

11 травня 2021 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження № 0000005 від 5.01.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, непрацюючого, раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 5.01.2021р. близько 17.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись в приміщенні магазину «Джміль» ТзОВ ТК Соти, що в м. Стрий по вул. Грабовецька, 115 А Львівської області, де мав намір здійснити покупку продовольчих товарів, однак перебуваючи біля каси № 2 вказаного магазину, у касира виникла необхідність розрахувати попереднього покупця ОСОБА_5 , та з яким ОСОБА_4 раніше не був знайомий, при цьому усвідомлюючи, що це є громадський заклад і там перебувають сторонні особи, вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, а саме ігноруючи загальноприйняті норми моралі та правила поведінки, безпричинно, із хуліганських мотивів, вживаючи нецензурну лайку, наніс ОСОБА_5 два удари кулаком правої руки в обличчя та надалі повалив останнього на підлогу і продовжував наносити удари кулаками рук по тілу. Після чого, підвівшись з підлоги ОСОБА_4 з особливою зухвалістю та цинізмом наніс потерпілому ще декілька ударів кулаками рук по обличчю, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки правого ока та виличної ділянки обличчя справа, синця та садна шкіри правої лобної ділянки голови, що згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень. В результаті хуліганських дій ОСОБА_4 нормальна робота магазину «Джміль» ТзОВ ТК Соти була тимчасово припинена.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, погоджується з обставинами, оголошеними прокурором з обвинувального акта. Додатково пояснив, що дійсно в той день вчинив хуліганські дії в магазині ««Джміль», що в м. Стрий по вул. Грабовецька, а саме голосно виражався нецензурною лайкою до чоловіка, який на його думку в грубій формі повівся з неповнолітнім хлопцем, який намагався без черги пройти через касу в магазині. З приводу чого в нього з ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого він з хуліганських спонукань наніс потерпілому, декілька ударів руками по голові. Вказані події відбувались в присутності відвідувачів магазину та продавців. Визнав й те, що на час вчинення вказаних дій, перебував в стані алкогольного сп`яніння. Заявлений цивільний позов визнає частково, оскільки вважає його суму значно завищеною. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Окрім повного визнання вини ОСОБА_4 , його винуватість по вказаному епізоду злочинної діяльності доводиться такими доказами по справі:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 даними в судовому засіданні про те, що того дня на початку січня 2021 р. він перебував в магазині «Джміль», що по вул. Грабовецька в м. Стрий.

Під час розрахунку на касі в нього виник конфлікт з раніше незнайомим йому чоловіком, як виявилось в подальшому це був ОСОБА_6 , в ході якого той наніс йому декілька ударів кулаками по обличчю. В результаті побоїв він отримав тілесні ушкодження. Однак лікування не проходив, оскільки йому запропонували стаціонар в Стрийський ЦРЛ, від якого він відмовився через низьку якість послуг, що надають в цьому закладі. В подальшому знайшов приватну клініку в якій має намір лікуватись, та просить стягнути в його користь витрати на майбутнє лікування та спричинену йому моральну шкоду. Щодо міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду;

Оцінюючи показання потерпілого в судовому засіданні, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами справи, стверджуються іншими об`єктивними доказами по справі.

Крім вищенаведеного, винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доводиться й матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- заявою потерпілого ОСОБА_5 на ім`я начальника Стрийського ВП, в якій він просить притягнути до кримінальної відповідальності чоловіка, який 5.01.2021 в магазині «Джміль», що по вул. Грабовецька в м. Стрий заподіяв йому тілесні ушкодження;

- протоколом огляду місця події від 12.01.2021р. з фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 .

- висновком експерта № 2 від 6.01.2021 р. з якого вбачається, що у ОСОБА_5 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки правого ока та виличної ділянки обличчя справа, синця та садна шкіри правої лобної ділянки голови, що утворились від дії тупих твердих предметів, не характерні для падіння з висоти власного росту та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- протоколом проведення слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_4 з фототаблицею до нього від 21.01.2021р., під час якого останній детально розповів та показав про обставини скоєного ним злочину;

- оглянутим та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з камер відеоспостереження торгового залу магазину «Джміль», що по вул. Грабовецькій, 115, що міститься на DVD-R диску, на якому також детально відображені подія, що мала місце 5.01.2021 р. близько 17.00 год., поблизу каси торгового залу магазину «Джміль», що по вул. Грабовецькій, 115 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд, що вони є логічними і послідовними та відтворюють реальну картину подій, що мала місце між обвинуваченим та потерпілим, а тому знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю.
Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство) доведена повністю, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому по даній справі суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.
Також при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо міри покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини правопорушення, його наслідки, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючою відповідальність ОСОБА_4 обставиною є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Помякшуючими відповідальність обставинами суд визнає те, що ОСОБА_4 , щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Враховується, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується по місцю проживання, шкода завдана злочином не відшкодована, потерпілий при призначенні покарання покладається на думку суду.

Враховуючи всі обставини по справі, особу винного, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкцій інкримінованої йому статті КК України, у вигляді обмеження волі, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від реального відбування покарання та застосувавши ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання про цивільний позов і відшкодування збитків, суд виходить з того, що злочином обвинуваченого потерпілому заподіяна шкода, що доведено в ході судового слідства, тому заявлений ОСОБА_5 цивільний позов підлягає задоволенню, однак частково.

Так, 16.02.2021 на адресу суду ОСОБА_5 подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заявлений позов мотивовано тим, що зазначеним кримінальним правопорушенням йому спричинено моральні та фізичні страждання. Крім того, завдано матеріальних збитків, а саме розбито окуляри з фотохромними лінзами вартістю 3000 грн.. З моменту побиття втратив частину зору, щоденні головні болі вдається вгамувати лише медикаментозним способом. Від стаціонарного лікування він змушений був відмовитись, оскільки у нього, як пенсіонера немає коштів. При цьому курс лікування та реабілітації необхідно заплатити від 42 000 до 47250 грн.. Крім того, неправомірними діями цивільного відповідача йому завдано і моральної шкоди, що полягає у сильних душевних стражданнях та інших негативних явищах, моральну шкоду оцінює в сумі 100 000 грн..

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд їх задоволити.

Цивільний відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині цивільного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, приходить до висновку, що позов цивільного позивача у кримінальному провадженні підлягає до задоволення частково, з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами винуватості обвинуваченого встановлено протиправну поведінку ОСОБА_4 , що стверджується матеріалами кримінального провадження; встановлено наявність шкоди заподіяння ОСОБА_4 . ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень та причиновий зв`язок між діями обвинуваченого та наслідками, що настали, який підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

За результатами розгляду кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена, його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 296 КК України.

Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14.

Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

При цьому цивільним позивачем на підтвердження понесених матеріальних витрат, не подано жодних доказів, тобто відсутні будь-які дані про те, що потерпілий поніс витрати на лікування чи будь-які інші витрати. Посилання на те, що під час події злочину були розбиті окуляри, то такі не підтверджені жодними належними доказами. Посилання на можливі подальші витрати на лікування не можуть вважатись матеріальними збитками.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що у задоволенні цивільного позову у частині стягнення матеріальної шкоди слід відмовити.

Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується

особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала у внаслідок протиправної поведінки відносно неї.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 р. № 4 передбачає, що моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Аналізуючи фактичні обставини кримінального провадження, суд прийшов до висновку щодо обґрунтованості вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд приймає до уваги тривалість моральних страждань і переживань потерпілого, оскільки внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, останній переніс фізичну біль, лікувався, що вплинуло на його звичайний спосіб життя, призвело до вимушених змін.

Отже, беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які переніс потерпілий, їх тривалість, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, та зважаючи на обставини при яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до задоволення частково, а з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 слід стягнути 10 000 грн. моральної шкоди, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Ця сума, враховуючи особу обвинуваченого і характер його дій, на думку суду відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Питання речових доказів по кримінальному провадженню слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати виннуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 ч. 1 п. п. 1, 2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Цивільний позов ОСОБА_5 задоволити частково.

Стягнути ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 10 000 /десять тисяч/ грн. моральної /немайнової/ шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Речові докази:DVD-R 4,7Гб диск з відеозаписом з камер спостереження магазину Джміль» залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1