Провадження № 1-кс/686/7703/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000767 від 19.07.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2021 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , користувачем якого являється ОСОБА_4 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування ним.
В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначив, що 19.07.2021 року близько 03:10 год., працівниками УПП в Хмельницькій області, по вул. Свободи 14, було зупинено автомобіль марки «Opel Omega», д.н.з. « НОМЕР_2 » під керуванням гр. ОСОБА_4 , який в ході перевірки документів пред`явив працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 з ознаками підробки.

Дане кримінальне правопорушення 19.07.2021 зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000767, правова кваліфікація правопорушення ч. 4 ст. 358 КК України.

В процесі огляду місця події який проходив 19.07.2021 року по вул. Свободи 14 у м. Хмельницький на підставі письмової заяви гр. ОСОБА_4 про добровільну видачу, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , було вилучено та поміщено до сейф пакету № 7339610, який в свою чергу було герметично заклеєно та підписано учасниками ОМП.

В подальшому в ході допиту в якості свідка працівника УПП ОСОБА_5 було встановлено, що останній 19.07.2021 року перебував у патрулюванні в складі екіпажу «Сапфір 511» разом із молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , та близько 03:10 год, по вул. Свободи 14 у м. Хмельницькому ним було зупинено автомобіль марки «Opel Omega», д.н.з. « НОМЕР_2 » під керуванням гр. ОСОБА_4 , який пред`явив працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 . При перевірці вказаного посвідчення по наявних базах патрульної поліції було виявлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане зовсім іншій людині, а саме ОСОБА_7 .

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 користувачем якого являється ОСОБА_4 оскільки вказане посвідчення водія являється знаряддям вчинення проступку та незастосування арешту може призвести до зникнення, заміни, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.

Перевіривши надані матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

19.07.2021 дізнавач за погодженням із прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суд з клопотання про накладення арешту на зазначене майно в межах вказаного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 19.07.2021 р. повернуто клопотання клопотання дізнавача ВнП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 про арешт указаного майна у кримінальному провадженні №0000767 з підстав недотримання вимог ч.2 ст.171 КПК України, зокрема необґрунтованості клопотання та відсутності у ньому вказівки на на визначені законом заборони, які слід встановити на вищевказане майно із встановленням строку 72 години для усунення недоліків.

Указані в ухвалі слідчого судді у поданому клопотанні прокурор усунув.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

У клопотанні прокурора, яке є предметом розгляду слідчого судді, вказані недоліки усунуті.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Отже, обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Ненакладення арешту на вилучене майно із забороною права на відчуження, розпорядження та користування майном або менш обтяжливий спосіб його накладення може призвести до відчуження або знищення майна, що, в свою чергу, призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні і перешкодить досягненню мети кримінального провадження

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права розпорядження, відчуження, у кримінальному провадженні 0000972 від 12 червня 2021 року, на посвідчення водія серії НОМЕР_1 користувачем якого являється ОСОБА_4 .

Виконання ухвали покласти на дізнавача ВнП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 .

Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1