Справа № 352/462/21
Провадження № 1-кп/352/187/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000483 від 29.12.2020 р., про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Рожнятівської ОТГ Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме в тому, що він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Згідно висунутого обвинувачення 28 грудня 2020 року біля 21 год. 20 хв. у темну пору доби в умовах недостатньої видимості обвинувачений, керуючи технічно справним автомобілем марки БМВ 5201 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги Н-10 «Стрий Чернівці Мамалига», що проходить по вул. Сагайдачного в с. Майдан Тисменицького району Івано-Франківської області, у напрямку м. Івано-Франківськ, із увімкненим ближнім світлом фар. У салоні автомобіля перебували пасажири ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Проїжджаючи 82-ий кілометр ділянки автодороги, не маючи перешкод технічного характеру, обвинувачений не врахував дорожню обстановку у вигляді заокруглення дороги ліворуч та не обрав безпечної швидкості руху керованого ним автомобіля марки БМВ 5201 реєстраційний номер НОМЕР_1 , щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не передбачаючи при цьому можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, на вказаному заокругленні дороги не впорався з керуванням, втратив курсову стійкість транспортного засобу, що призвело до зміни його напрямку руху, заносу, некерованості, у результаті чого автомобіль виїхав за межі проїжджої частини дороги та з`їхав у правий кювет, де зіткнувся із деревом та перекинувся.

При цьому обвинувачений порушив наступні вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

- п. 2.3 б), згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.1, у відповідності до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.2, згідно з яким у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

У результаті допущених обвинуваченим порушень вимог ПДР України сталася ДТП, внаслідок якої пасажир ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини правої малогомілкової кістки, закритого перелому середньої третини правої ключиці із розходженням уламків, що викликало необхідність проведення операції відкритої репозиції перелому ключиці із фіксацією LCP пластиною та шурупами, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя у момент спричинення.

Потерпілий ОСОБА_5 подав суду клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки він помирився з обвинуваченим, який відшкодував йому завдану шкоду, просив закрити кримінальне провадження щодо обвинуваченого на підставі ст.46 КК України за примиренням.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання потерпілого, просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та закрити кримінальне провадження щодо нього.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття даного кримінального провадження, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Встановлено, що обвинувачений вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілим та відшкодував йому заподіяну шкоду. Вказані обставини відповідно до вимог ст.46 КК України є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

У відповідності з вимогами ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно вимог ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
З огляду на викладене дане кримінальне провадження слід закрити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Під час закриття даного кримінального провадження суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати за проведення експертизи. При цьому суд відповідно до вимог ч.6 ст.368 КПК України враховує правовий висновок, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 р. у справі № 598/1781/17, згідно якого КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
На підставі наведеного, відповідно до ст.46 КК України, керуючись ст. 284 ч.2 п.1, 285, 286, 288, 314 ч.3 п.2 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Речовий доказ автомобіль марки БМВ 5201 реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_3 , повернути власнику ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , 1471 (одну тисячу чотириста сімдесят одну) грн. 05 коп. процесуальних витрат у користь держави за висновок експертизи № СЕ-19/109-21/88 ІТ від 14.01.2021 р.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до Івано-Франківського апеляційного суду подається протягом семи днів з дня її оголошення через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_1

Повна ухвала складена 22.03.2021 р.