Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/347/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на постанову начальника СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 від 10.09.2016 року про закриття кримінального провадження №0000283 від 18.09.2015 року.
В обґрунтування скарги вказав, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам закону. Досудове розслідування у кримінальному провадженні фактично не проводилось, про що свідчить зміст самої постанови. Проведення повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування обмежилось лише проведенням допиту прокурора ОСОБА_5 та оглядом частини матеріалів кримінального провадження. Також зазначив, що не відмовлявся надавати покази в якості потерпілого, а, навпаки, наполягав на них, однак лише у присутності адвоката. За такого, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд скарги без його участі, в якій вказав, що вимоги скарги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, оскільки постанова про закриття кримінального провадження №0000283 прийнята законно та обґрунтовано.
Вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, приходжу до наступного.
Як було встановлено, 18.09.2015 року прокуратурою Миколаївської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.07.2015 року про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, які містилися у заяві ОСОБА_3 від 26.08.2014 року про те, що прокурор ОСОБА_5 17.09.2013 року, як це стверджує заявник, всупереч рішенню суду, відмовив захиснику ОСОБА_7 у наданні матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, пославшись на те, що такі матеріали в нього відсутні, а 18.09.2013 року прокурором ОСОБА_8 , як це стверджує заявник, суду надано довідку, підписану ОСОБА_5 , за змістом якої останнім захиснику ОСОБА_7 було надано можливість ознайомитись з такими матеріалами, однак той з невідомих причин з ним не ознайомився.
11.11.2015 року до вказаного кримінального провадження приєднано матеріали кримінальних проваджень №0002405 та №0002407, відомості у яких внесено Генеральною прокуратурою 30.10.2015 року на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.10.2015 року про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, які містились у заяві ОСОБА_3 за фактами вчинення кримінальних правопорушень суддями та співробітниками прокуратури Миколаївської області за ч. 1 ст. 375, ч. 1 ст. 397 КК України.
10.09.2016 року постановою начальника СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000283 було закрито. При винесенні вказаної постанови слідчий виходив з того, що слідством здійснено достатній перелік слідчих (розшукових) дій та зібрано достатньо відомостей, які у своїй сукупності та взаємозв`язку узгоджуються між собою і не викликають сумнівів, внаслідок яких не здобуто об`єктивних доказів вчинення окремими працівниками прокуратури Миколаївської області, окремими суддями Заводського районного суду м. Миколаєва і апеляційного суду Миколаївської області кримінальних правопорушень щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини яких викладені у зверненні останнього від 03.08.2015 року. При цьому доводи ОСОБА_3 про вчинення відносно нього окремими працівниками прокуратури Миколаївської області, окремими суддями Заводського районного суду м. Миколаєва і апеляційного суду Миколаївської області кримінальних правопорушень слідство розцінює критично, оскільки вони спростовуються отриманими доказами та можуть бути пов`язані із діями службових осіб правоохоронних та судових органів щодо здійснення досудового розслідування та притягненням ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 358 КК України. За такого, кримінальне кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в прокурорів прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , суддів Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , трьох присяжних засідателів Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , суддів апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 375, ч. 1 ст. 397 КК України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким слідчий керувався під час винесення оскаржуваної постанови, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
При цьому, виходячи зі змісту положень ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний був всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частина 1 ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, ч. 2 цієї статті зауважує, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Натомість, слідчий вказаних приписів не додержався в повному обсязі і не дослідив обставин, необхідних для прийняття законного і неупередженого рішення, та передчасно дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування проведено неефективно, слідчим не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення, належним чином не перевірено викладені у заявах ОСОБА_3 доводи, не допитано його в якості потерпілого, а проведені слідчі дії не є достатніми для того, щоб зробити висновок про відсутність складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 375, ч. 1 ст. 397 КК України.
З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова про закриття кримінального провадження винесена безпідставно та передчасно, а за такого, виходячи зі змісту ст. 307 КПК України, підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.
Скасувати постанову начальника СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 від 10.09.2016 року про закриття кримінального провадження №0000283 від 18.09.2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_18