Справа № 932/5226/21
Провадження № 1-кс/932/2831/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу директора ТОВ «ЛОТО ШАСН» ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна -
в с т а н о в и в :
до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із скаргою на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, звернувся директор ТОВ «ЛОТО ШАСН» ОСОБА_3 , який в обґрунтування скарги зазначає, що 05 квітня 2021 року слідчим СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, було проведено обшук приміщення ТОВ «ЛОТО ШАНС», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Б. Хмельницького, б. 119.
Під час вказаного обшуку вилучено майно, яка належить ТОВ «ЛОТО ШАНС», а саме 15 системних блоків та 15 моніторів.
Як вказує заявник, добровільну згоду на проведення огляду чи обшуку особи, яка володіє вказаним приміщенням, органу досудового розслідування надано не було.
В зв`язку із цим вважає бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна протиправною, а тому просить зобов`язати слідчого повернути вилучене під час обшуку майно.
Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, подав слідчому судді заяву, в якій скаргу підтримав, просив задовольнити її в повному обсязі та розглянути дану скаргу у його відсутність.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
За приписами процесуального закону, неявка слідчого не є перешкодою в розгляді скарги.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши надані документи та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
14.01.2020 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000139 було зареєстроване кримінальне провадження за фактом вчинення діянь, що має ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України (невідомі особи на території Шевченківського району м. Дніпра організували гральний бізнес).
05.04.2021 слідчим ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було проведено огляд приміщення за адресою: м. Дніпро, пр. Б. Хмельницького, 119, під час якого виявлено та вилучено системні блоки і монітори.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2021 клопотання слідчого ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_6 про надання дозволу на огляд (м. Дніпро, пр. Б. Хмельницького, 119,) залишено без задоволення.
Крім того, 07 квітня 2021 року ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було відмовлено.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення скарги, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає наступне.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, з поміж іншого, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Так, ст. 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.
Отже, навіть тимчасове вилучення об`єктів власності є позбавленням володільця майна можливості на власний розсуд використовувати та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.
Застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що вилучення та утримання у будь-якої особи належного їй на законних підставах майна у спосіб або через застосування процедури, які не відповідають приписам закону, є протиправними.
Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.
Так, за положеннями ст. 2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.
Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
За приписами ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується право на недоторканність житла чи іншого володіння особи. Так, згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Аналогічне положення містить і ст. 13 КПК України, яка передбачає, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Згідно ч. 1, 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
За положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено , в тому числі у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Як вже було зазначено вище, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2021 клопотання слідчого ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_6 про надання дозволу на огляд (м. Дніпро, пр. Б. Хмельницького, 119,) залишено без задоволення. Крім того, 07 квітня 2021 року ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було відмовлено.
Відтак, вилучені 15 системних блоків та 15 моніторів мають статус тимчасово вилученого майна, а тому може утримуватись органом досудового розслідування лише за умови його арешту слідчим суддею.
Враховуючи, що дозвіл на вилучені системні блоки не був попередньо наданий слідчим суддею, арешт на вилучене майно не накладався, оскільки у такому було відмовлено, всупереч принципу змагальності доказів зворотного слідчим надано не було, а тому майно утримується органом досудового розслідування за відсутності для цього достатніх правових підстав.
З огляду на вказане, скарга підлягає до задоволення, а вилучені 15 системних блоків та 15 моніторів відповідно поверненню його власнику.
Керуючись ст. 2, 7-9, 16, 167, 234, 303, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
скаргу директора ТОВ «ЛОТО ШАСН» ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Зобов`язати слідчих, які входять до складу групи слідчих у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000139 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 203-2 КК України, повернути ТОВ «ЛОТО ШАСН» майно, вилучене 05.04.2021 року під час обшуку приміщення ТОВ «ЛОТО ШАНС», розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Б. Хмельницького , а саме: 15 системних блоків та 15 моніторів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1