Провадження № 1-кс/947/5820/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000192 від 21.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000192 від 21.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до прокуратури Одеської області надійшла інформації від ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що група невстановлених осіб на території нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 , здійснює незаконне виготовлення з мето збуту та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв зі спирту, який незаконно транспортується з території Придністровської Молдавської Республіки.
Під час проведення слідчих дій встановлено, що до реалізації злочинної схеми залучено низку осіб, які займаються зберіганням, перевезенням, можуть бути причетні до виготовлення, з метою використання при продажу товарів, а також збуту підроблених марок акцизного податку, у тому числі використання таких марок при продажу підакцизних товарів.
Крім того, вбачається, що вказані особи можуть бути причетні до налагодженого незаконного виготовлення спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, з розміщенням у різних частинах території Одеської області потужностями для кожного циклу незаконного виробництва алкогольних напоїв, у тому числі кустарного виробництва напоїв елітних марок.
В подальшому під час виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України за матеріалами досудового розслідування, та проведення оперативних заходів на встановлення осіб причетних до незаконного виготовлення, зберігання, транспортування та реалізації підакцизних товарів, було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення ймовірно причетний ОСОБА_5 , громадянин України, який ймовірно займається незаконним зберіганням та фасуванням алкогольної продукції, а також марок акцизного податку з голографічними захисними елементами, які в подальшому реалізує.
Крім того, було встановлено, що ОСОБА_5 , в жилих та нежилих приміщеннях, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , можливо зберігає підакцизні групи товарів, а саме контрафактні алкогольні напої та сигарети без марок акцизного податку, які в подальшому збуває.
Так, 29.04.2021 року в період часу з 11 год. 13 хв. до 12 год. 39 хв., в порядку ст. 236 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.04.2021, в приміщенні АДРЕСА_2 , яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за його участі було проведено обшук.
Під час проведення вказаного обшуку було виявлено та в подальшому вилучено наступне, а саме: ємності - тара із харчового пластика синього кольору із маркуванням «200 л», повні із прозорою рідиною із характерним запахом спирту в кількості 7 штук.
Далі, вище перелічені речі, предмети та документи оглянуті, після чого у відповідності до ст. 98 КПК України, на підставі винесеної постанови від 29.04.2021, визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки є достатньо підстав вважати, що вони є знаряддям та об`єктом протиправних дій та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій та відповідних криміналістичних експертиз у науково - дослідних експертних установах.
2. Позиції учасників при розгляді клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі. Власник майна про дату та час розгляду клопотання був повідомлений.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Як вбачається з матеріалів клопотання, встановлено, що до вчинення кримінальних правопорушень ймовірно причетний ОСОБА_5 , який ймовірно займається незаконним зберіганням та фасуванням алкогольної продукції, а також марок акцизного податку з голографічними захисними елементами, які в подальшому реалізує, та в жилих та нежилих приміщеннях, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , можливо зберігає підакцизні групи товарів, а саме контрафактні алкогольні напої та сигарети без марок акцизного податку, які в подальшому збуває.
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку, 29.04.2021 року був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено пластикові ємності - тару із харчового пластика синього кольору із маркуванням «200 л», повні із прозорою рідиною із характерним запахом спирту в кількості 7 штук.
Слідчим суддею встановлено, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені пластикові ємності могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, рідина, яка міститься в пластикових ємностях могла бути незаконно виготовлена, з метою збуту.

Крім того, вилучені ємності з рідиною необхідні для проведення експертних досліджень, з метою підтвердження або спростування факту незаконного виготовлення спирту.
Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання речей, предметів та документів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 29.04.2021 року, відповідно до якої вилучені речі та документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000192 від 21.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучені речі.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000192 від 21.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 29.04.2021 року, у ході проведення обшуку у нежитловому приміщенні, яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: пластикові ємності - тару із харчового пластика синього кольору із маркуванням «200 л», повні із прозорою рідиною із характерним запахом спирту в кількості 7 штук.

Виконання ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1