Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7719/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року слідчий суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , озглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 16.01.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про встановлення процесуального строку для закінчення проведення досудового розслідування,

В С Т А Н О В И В :

07.06.2021 р. адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 16.01.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, про встановлення процесуального строку для закінчення проведення досудового розслідування.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 16.01.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, орган досудового розслідування вважав, що у період часу з 16.03.2015 року по 19.03.2015 рік службові особи «Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України», маючи у розпорядженні відкритті у ПАТ «Банк Київська Русь» розрахункові рахунки, здійснили 65 фінансових операцій на загальну суму понад 12 млн. грн., які полягали у перерахуванні коштів з власних банківських рахунків на рахунки 65 фізичних осіб з призначенням платежу «Надання поворотної фінансової допомоги», в результаті чого сума гарантованих виплат вкладникам банку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зросла на 12,357 млн. грн.. Постановою правління НБУ № 165/БТ від 05.03.2015 року прийнято рішення «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії проблемних. Крім того, постановою Верховного Суду Касаційного адміністративного суду від 11.07.2019 року у справі № 826/18718/15, яка набрала законної сили та є остаточним судовим рішенням у вказаній справі задоволено позов ОСОБА_4 та зобов`язано уповноважену особу Фонду на ліквідацію Банку включити до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, додаткову інформацію про ОСОБА_4 , щодо виплати відшкодування в сумі 190 000,00 грн. та надати Фонду додаткову інформацію про виплату відшкодування у сумі 190 000,00 грн. за рахунок Фонду. Єдиною підставою для відмови у виплаті ОСОБА_4 гарантованої суми відшкодування за вкладом стало те, що у Фонді відсутні відомості щодо скасування постанови слідчого ОВС 2-го ВРКП СУ ФВ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 від 21.11.2017 у кримінальному провадженні № 0000155 від 16.11.2017 року, якою визнано речовими доказами грошові кошти 65 фізичних осіб, які знаходяться на рахунках відкритих в Банку, у тому числі ОСОБА_4 , а також постанови старшого слідчого СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 від 21.01.2018 у кримінальному провадженні №0000039 від 16.01.2018, якою визнано речовими доказами грошові кошти 65 фізичних осіб, що знаходяться на рахунках в Банку, у тому числі ОСОБА_4 ..

Разом з тим, посилаючись на відсутність остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні № 0000039, без будь-яких на те об`єктивних підстав, що унеможливлює виконання вищевказаних судових рішень, позбавляє ОСОБА_4 отримати суми відшкодування за вкладом, чим суттєво обмежують її права та інтереси.

Враховуючи вказані обставини заявник просив встановити строк 1 (один) місяць для проведення досудового розслідування та прийняття слідчим за результатами проведення досудового розслідування одного з передбачених ч. 1 ст. 283 КПК України процесуальних рішень у кримінальному провадженні № 0000039 від 16.01.2018 року за ч. 4 ст. 190 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив розгляд клопотання проводити за його відсутності.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, причин неявки не повідомили.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя, вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 16.01.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Положеннями ст. 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

За вимогами за ч.6 ст. 28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до ч.1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Системний аналіз Конституцій України та зазначених норм процесуального закону в сукупності з положеннями п.п.10, 18 ч.1 ст. 3, ст.ст. 7, 9, 28, 303, 306, 307 КПК України дає підстави вважати, що слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки лише при розгляді конкретної слідчої чи процесуальної дії.

Відповідно до ч.1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Проте, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати приписи ст. 219 КПК України, яка містить обмеження строків здійснення досудового розслідування до повідомлення про підозру, оскільки згідно з п.4 § 2 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», підлягає застосуванню лише до тих кримінальних проваджень, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. Датою набрання чинності відповідних змін до ст. 219 КПК є 15.03.2018 р.

Оскільки відомості про вчинене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2018 р., то й обмеження у строках досудового розслідування до повідомлення про підозру щодо вказаного кримінального провадження не підлягають застосуванню.

Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п.253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «момент», з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до «кримінальних» питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу «сутнісній», а не «формальній» концепції «обвинувачення», про яке йдеться у п.1 ст. 6 (п.62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 р. у справі «Шубінський проти Словенії» Subinski v. Slovenia))».

У відповідності до ч.ч.1-3 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Крім того, за ч.4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Слідчий суддя не вправі у запропонований заявником спосіб зобов`язати орган досудового розслідування вчинити процесуальні дії необхідні та достатні для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000986, зазначене питання орган досудового розслідування вирішує на власний розсуд шляхом оцінки фактичних обставин кримінального провадження, зібраних доказів і співставлення їх з положеннями Закону.

Діючим КПК України передбачена можливість оскарження недотримання розумних строків на стадії досудового розслідування прокурору вищого рівня у спосіб та порядок, що визначений ст. 308 КПК України, відповідно до якого підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Слід звернути увагу на те, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Аналогічна правова позиція викладена Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду у постанові від 16.05.2019 р. у справі № 761/20985/18, де зазначено, що жодною з норм кримінального процесуального закону, не передбачене повноваження слідчого судді про встановлення слідчому процесуального строку для закінчення досудового розслідування. Беззаперечно, ухвалюючи таке рішення слідчий суддя виходить за межі КПК України, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про встановлення процесуальних строків органу досудового розслідування є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 28, 113, 114, 219, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в задоволенні клопотання про встановлення процесуального строку для закінчення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 16.01.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1