Справа №639/4411/21
Провадження №1-в/639/374/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» у відношенні засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуєва Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, засудженого

-11.03.2020 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 29.09.2020 року до 5 років 1 місяця позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_4 про застосування відносно нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році».

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив застосувати до нього вимоги Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має ВІЧ-інфекцію, в умовах установи виконання покарань йому зробили операцію та видалили селезінку, в результаті чого у нього утворилася грижа.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що засуджений не є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до такого.

07 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році».

Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 11.03.2020 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29.09.2020 року вирок Чугуївського міськрайонного суду Харківської області від 11.03.2020 року змінено.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року) зараховано ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 20 вересня 2019 року по 29 вересня 2020 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 29.09.2020 року.
Згідно ст. 11 Закону України «Про амністію у 2016 році» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Відповідно до вимог ст. 1 вказаного Закону, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, відповідно до переліку даної статті.
Згідно приписів ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій.
Статтею 3 Закону визначено, що звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1 цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Крім того, статтею 4 Закону визначено, що звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Так, дослідженням матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 був затриманий 20.09.2019 року.

Злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, за який було засуджено ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК Уукраїни є умисним тяжким злочином.

Станом на 07.09.2017 року (день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році») засуджений ОСОБА_4 відбув менше ніж половину призначеного судом покарання (5 років 1 місяць позбавлення волі).

З огляду на те, що ОСОБА_4 був засуджений за скоєння умисного тяжкого злочину, не є особою, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримала статус учасника бойових дій та він не є особою, про яку зазначається в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», а також на момент набрання чинності Законом відбув менше ніж половину призначеного строку основного покарання, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_4 вимог Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки засуджений не є суб`єктом вказаного Закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України « Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні»,суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1