СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/383/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2020 за № 0002521, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, номер картки фізичної особи платника податків НОМЕР_1 , яка здобула вищу освіту, не працює, не заміжня, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
- 04.03.2020 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 185; ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,
інші учасники провадження:
потерпіла ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_3 28.04.2020 приблизно о 14 год. 50 хв., перебуваючи біля будинку № 3-В по пр. Леся Курбаса, що у м. Києві, підійшла до потерпілої ОСОБА_5 та попросила здійснити телефонний дзвінок в особистих потребах з її мобільного телефону. Після чого ОСОБА_5 надала для здійснення телефонного дзвінка свій мобільний телефон марки «Meizu Note 8», IMEI: НОМЕР_2 , вартістю 3200 грн з сім карткою абонентського номеру мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 . З метою виконання свого протиправного умислу направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 28.04.2020 приблизно о 15 год. 10 хв., скориставшись тим, що потерпіла відволіклась та не звертає уваги на її дії, заволоділа мобільним телефоном «Meizu Note 8», IMEI: НОМЕР_2 , вартістю 3200 грн, після чого маючи змогу розпоряджатись вказаним майном, пішла з місця вчинення кримінального правопорушення. У подальшому, ОСОБА_3 , отримавши шляхом обману мобільний телефон «Meizu Note 8», IMEI: НОМЕР_2 , вартістю 3200 грн, маючи змогу розпоряджатись ним на власний розсуд, 29.04.2020 направилась до ломбарду ТОВ «Гарант капітал», що за адресою: м. Київ, бульв. Кольцова, 15, де заклала зазначений телефон за грошові кошти в сумі 1100 грн, якими розпорядилась на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) , вчиненому повторно.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому їй складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнала повністю, щиро розкаялась, підтвердила обставини вчинення нею кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показала, що 28.04.2020 приблизно о 15 год. 00 хв. вона підійшла до своєї подружки на ім`я ОСОБА_6 , яка перебувала біля будинку АДРЕСА_2 , та святкувала день народження потерпілої ОСОБА_5 . Вона, ОСОБА_3 , попросила у ОСОБА_5 мобільний телефон для нібито здійснення телефонного дзвінка матері, на що ОСОБА_5 надала їй мобільний телефон марки «Meizu Note 8». Вона взяла мобільний телефон та пішла. На наступний день вона мобільний телефон здала до ломбарду за 1100 грн, а грошові кошти витратила на власні потреби. На даний час вона частково відшкодувала шкоду потерпілій у сумі 470 грн. Просила не застосовувати до неї покарання пов`язане з позбавленням полі, вона стала на шлях виправлення, хоче мати сім`ю, влаштуватися на роботу. Також показала, що на той час вона зловживала алкогольними напоями та вживала наркотики. На разі вона перебуває на замісній терапії.
Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким (прокурором та обвинуваченим) не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинувачену ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачена ОСОБА_3 28.04.2020 приблизно о 15 год. 10 хв. вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, а тому її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
Відповідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаянні; обставини, які пом`якшують її покарання, та відсутність обставин, які обтяжують її покарання; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона незаміжня, не працює, без місця реєстрації, проживає у м. Києві з цивільним чоловіком, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про її осудність, раніше судима та вчинила нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, її виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, приймаючи до уваги те, що вироком Святошинським районним судом міста Києва від 04.03.2020 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 185; ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України вона звільнена від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік, та на даний час перебуває на обліку у Святошинському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, то суд на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Також суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначений вироком Святошинського районного суду міста Києва від 29.01.2020, яким її засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, сплатила 04.03.2020 року.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного Святошинським районним судом міста Києва від 18.08.2021 ОСОБА_3 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 04.03.2020, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) місяць.

Призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1