Ухвала
05 липня 2021 року
м. Київ
справа № 148/2235/16-к
провадження № 51-3084ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 січня 2018 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 лютого 2021 року щодо нього,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі Суду)

від 03 червня 2021 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України

(далі КПК) та надано строк на усунення недоліків, де, серед іншого, зазначалося про відсутність доводів на обґрунтування незаконності оскаржених судових рішень, з огляду на положення ст. 412 414 КПК, а також підстав для призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК.

Крім того, указуючи на допущені судом апеляційної інстанції порушення, засуджений не указав, яких саме порушень норм матеріального або процесуального права допустився апеляційний суд, з огляду на межі та порядок апеляційного перегляду, визначені приписами статей 404, 405 КПК, а вимога касаційної скарги про зміну оскаржених судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції не відповідає визначеним ст. 436 КПК повноваженням суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Судом роз`яснено, що недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
На виконання ухвали Верховного Суду від 03 червня 2021 року засуджений ОСОБА_4 подав нову касаційну скаргу, де зазначених в ухвалі недоліків не усунув.
Зокрема, засуджений в касаційній скарзі указує про незаконність судових рішень щодо нього у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, однак обґрунтування їх незаконності, з огляду на положення ст. 412 414 КПК, повторно не наводить.
Крім того, у недотримання вимог п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, в касаційній скарзі відсутні вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися з передбаченими ст. 436 КПК повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК та в межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене, з урахуванням вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, зважаючи на те, що засуджений недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3