Справа № 758/3295/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м.Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №40011191 від 07 грудня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №40011191 від 07 грудня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, посилаючись на відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України

Захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки, на її думку, прокурор ОСОБА_3 не включений до групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у провадженні №40011191 від 07 грудня 2018 року відносно ОСОБА_4 , тому вважає, що обвинувальний акт підписаний неповноважним прокурором та в силу невідповідності вимогам ч. 1 ст. 291 КПК України підлягає поверненню прокурору.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 просили клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити та повернути обвинувальний акт прокурору.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, та уповноважений, серед іншого, затверджувати чи відмовляти в затвердженні обвинувального акту (п.13 ч.2).
Таким чином, серед повноважень прокурора, який не є процесуальним керівником у досудовому розслідування в межах конкретного кримінального провадження відсутнє право затверджувати чи відмовляти в затвердженні обвинувального акту.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 37 КПК прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 та частиною третьою цієї статті.
Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

Як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (далі реєстр) в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №40011191 від 07 грудня 2018 року були прийняті наступні процесуальні рішення:
- 28.04.2016 року прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_7 до ЄРДР внесено відомості у кримінальному провадженні №60000091 за ч. 4 ст. 190 КК України;
- 10.06.2016 року прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_8 винесено постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування №0000099 та №0000112 у одне провадження із присвоєнням №0000091;
- 27.01.2017 року постановою Першого заступника прокурора міста Києва ОСОБА_9 було визначено підслідність за Дніпровським УП ГУ НП в м. Києві;
- 21.09.2018 року у кримінальному провадженні №0000091 від 28.04.2016 повідомлено про підозру ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 366 КК України;
- 07.12.2018 року постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 з кримінального провадження №0000091 від 28.04.2016 було виділено кримінальне провадження №0011191 від 07.12.2018 за ч. 2 ст. 366 КК України;
- 19.12.2018 року у кримінальному провадженні №0011191 від 07.12.2018 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 366 КК України.
Таким чином, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні дані про прийняття рішення керівником органу прокуратури у формі постанови про призначення (визначення) прокурора ОСОБА_3 для здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0011191 від 07.12.2018., чи призначення групи прокурорів для здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні із включенням до неї прокурора ОСОБА_3 .
Крім того, на момент розгляду даного кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні вищевказані процесуальні рішення в матеріалах кримінального справи відсутні та прокурором не надані суду.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 пояснив, що ним, як старшим групи прокурорів із матеріалів досудового розслідування №0000091 від 28.04.2016 виділено провадження №0011191 від 07.12.2018. Вважає, що оскільки він був старшим групи прокурорів у провадженні, з якого виділено кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , він наділений відповідними повноваженнями процесуального керівника і у виділеному кримінальному провадженні також.
Разом із тим, постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 лютого 2021 року у справі № 754/7061/15 встановлено, що за змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла. Відсутність зазначеної постанови в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.
Враховуючи вищевикладене, у кримінальному провадженні №0011191 від 07.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , не наділений повноваженнями здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, а тому не був уповноважений затверджувати обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні. За таких обставин, процедура затвердження обвинувального акту не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону.
Таким чином, всі вищенаведені обставини, свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст. 291, 314, 369, 370, 372, КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0011191, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м.Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1