Справа № 646/1019/21
№ провадження 1-кп/646/512/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.21 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001884 від 22.12.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дебальцеве Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 29.11.2017 за вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі,
- 04.04.2018 за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 26.03.2020 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи засудженим зокрема, вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 29.11.2017 за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 03.04.2020 умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці, та повторно обвинувачується у вчиненні нового умисного корисливого злочину.
21 грудня 2020 року, приблизно о 23:00, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з корисливою метою, переліз через шиферний паркан, тим самим пройшов у дівр, після чого шляхом розбиття одного з вікон, діючи таємно, проник до будинку АДРЕСА_3 , звідки з однієї з кімнат вказаного будинку по черзі спускав із вікна на вулицю телевізор ТМ «Toshiba 14CJ1RB», вартістю 210 грн., ТМ « DAEWOO модель DMQ-2195 TXT», вартістю 420 грн., пилосос ТМ «ВИТЯЗЬ-М», вартістю 263 грн., швейну машинку ТМ «ЗІНГЕР», оцінити яку не виявилось можливим, належних ОСОБА_5 , щоб у подальшому винести за територію двору, з подальшою можливістю розпорядитися вказаним майном та намагався покинути місце вчинення злочину, однак не довів свої злочинні дії до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений сусідом потерпілого ОСОБА_5 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву, в якій просив провести судовий розгляд без його участі, проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, не заперечував, цивільний позов не заявлений.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів у справі.
При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Згідно Постанови Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліках у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, закінчив 9 класів загальноосвітньої школи, неодружений, працює будівельником без офіційного працевлаштування, орендує житло за адресою: АДРЕСА_2 .
З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення-злочину, сукупність усіх обставин, що характеризують вказаний злочин, зокрема, форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діянь та тяжкість наслідків, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у виді позбавлення волі, яке відповідно до ст.65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст.50 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення під час умовно- дострокового звільнення від відбування покарання на 1 рік 3 місяці, за ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 26.03.2020.
Відповідно до ч.4 ст.85 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає ОСОБА_4 покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Також, при призначенні покарання суд враховує вимоги ст.50 КК України, згідно якими метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2020 на речові докази підлягають скасуванню, відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов не пред`явлено.
Документально підтверджені судові витрати на проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/2375-ТВ від 08.02.2021 в розмірі 1307,60 грн., судової-трасологічної експертизи № СЕ-19/121-21/3147-ТР від 16.02.2021 в розмірі 1634,50 грн. у відповідності до правил ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 22.12.2020.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької областівід 04.04.2018 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 22.12.2020.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп., пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/2375-ТВ від 08.02.2021.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави у розмірі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири ) грн. 50 коп. судові витрати, пов`язані з проведенням судово-трасологічної експертизи № СЕ-19/121-21/3147-ТР від 16.02.2021.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2020.

Речові докази:
- телевізор Toshiba чорного кольору; телевізор DAEWOO чорного кольору; дві раковини (рукомийники) білого кольору; пилосос «Витязь-М»; мідні проводи; антенний провод; дві металеві сковорідки, металеві сітки з ліжок; швейну машинку ЗІНГЕР; металеві труби, ботинки ТМ «SOLOMON» сірого кольору, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 вважати повернутими законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1