єдиний унікальний номер справи 531/407/21
номер провадження 1-кс/531/115/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м. Карлівка

Слідчий суддя Карлівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 розглянувши клопотання старшого дізнавача СД ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Чутівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000076 від 01.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в :

ВП № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській областіздійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000076 від 01.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 28.02.2021 близько 08.30 години невідома особа, перебуваючи на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 , під час побутової сварки нанесла кухонним ножем один удар в ділянку попереку спини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Пісочин, Харківський район, Харківська область, українці, гр. України, маючій неповну середню освіту, не працевлаштованій, раніше не судимій, проживаючій за вищевказаною адресою.

У подальшому каретою ЦЕМД ОСОБА_4 було доставлено до КНП «Чутівська ЦРЛ», де після обстеження поставлено діагноз: непроникаюча колота рана поперекового відділу спини.

01.03.2021р. гр. ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_1 добровільно видала працівникам поліції одяг, в якому остання перебувала в момент нанесення їй тілесних ушкоджень. Вказаний одяг, а саме: куртку сірого кольору, кофту спортивну зеленого кольору та майку білого кольору оглянуто, поміщено до картонної коробки, яку опечатано в присутності понятих биркою із пояснюючим написом та вилучено до СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

01.03.2021р. вказані речі визнано речовими доказами та передано на зберігання до СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області в зв`язку з тим, що вони можуть являти собою доказову базу причетності ОСОБА_5 до вказаного правопорушення та в подальшому стануть об`єктами проведення ряду судових експертиз.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Підставою для арешту вилученого майна є те, що воно має доказове значення та саме по собі або в сукупності може бути використане як докази у кримінальному провадженні. Його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрата, знищення або перетворення може негативно вплинути на хід досудового розслідування, втрату ключових доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в даному випадку вищевказане вилучене майно має значення по кримінальному провадженні, а саме буде об`єктом експертних досліджень, його повернення власнику може негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне досудове розслідування та виконання покарання, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів.

Також необхідно врахувати, що перелічені речові докази, в подальшому можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власниця тимчасово вилученого майна, ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилася будучи повідомленою належним чином.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що визначено ч.1 ст.172 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання про арешт майна за відсутності учасників процесу.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав.

Установлено, що в провадженні ВП № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській областіперебувають матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000076 від 01.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

З копії витягу з ЄРДР вбачається, що 28.02.2021 близько 08.30 години невідома особа, перебуваючи на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 , під час побутової сварки нанесла кухонним ножем один удар в ділянку попереку спини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючій за вищевказаною адресою.

На обґрунтування доводів клопотання дізнавачем долучені: копія витягу з ЄРДР, копії рапорту; копію протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.02.2021 року; копія протоколу огляду місця події від 28.02.2021 року; копія протоколу огляду речей; заява ОСОБА_4 про добровільну видачу речей; копія протоколу допиту потерпілого; постанова про визнання та прилучення до справи речових доказів від 01.03.2021 року та інші матеріали справи, якими у сукупності підтверджуються викладені слідчим обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, 01 березня 2021 року постановою старшого дізнавача ВП №3 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , вилучені вище зазначені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000076 від 01 березня 2021 року.

Таким чином, добровільно видані речі гр. ОСОБА_4 підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання старшого дізнавача СД ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна -задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування та розпорядження на тимчасово вилучене майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , а саме куртку сірого кольору, кофту спортивну зеленого кольору та майку білого кольору, які поміщено до картонної коробки та опечатано в присутності понятих биркою із пояснюючим написом.

Дані речові докази зберігати на території СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Полтавський Шлях, 23-А, смт. Чутове, Чутівський район, Полтавська область.

Контроль за виконанням ухвали покласти на дізнавача, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0000076, дізнавача СД ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1