У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 червня 2021 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі клопотання прокурора про накладення на потерпілу та свідка грошового стягнення у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001654 від 5 травня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді суду перебуває дане кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотав про накладення грошового стягнення на потерпілу ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , оскільки вони ігнорують виклики до суду, які він здійснює шляхом телефонних дзвінків та доручень працівникам поліції, в яких він повідомляє про дату та годину розгляду справи та про необхідність з`явитися в судове засідання.

Із рапортів працівників поліції, наданих прокурором в даному судовому засіданні, вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 на даний час знаходиться на території Сумської області, а свідок ОСОБА_9 доглядає за малолітньою дитиною, що унеможливлює її явку в судове засідання.

Захисники та обвинувачені, кожен зокрема, заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, разом з тим погодилися щодо необхідності допиту потерпілої та свідка для об`єктивного та повного розгляду кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового процесу, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 КПК України грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом за невиконання процесуальних обов`язків.

Згідно з частиною 3 ст. 146 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин накладає на неї грошове стягнення.

Суд звертає увагу, що один із рапортів працівників поліції не датований, а інший підписаний 30 травня 2021 року, що також ставить під сумнів належним чином повідомлення потерпілої та свідка про судове засідання.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить висновку, що оскільки прокурором не надано, а в судовому засіданні не встановлено доказів щодо належного повідомлення як потерпілої ОСОБА_8 свідка ОСОБА_9 про дату та годину розгляду справи, допит яких в судовому засіданні є необхідним та повного та об`єктивного розгляду справи, клопотання прокурора задоволенню не підлягає.
Положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Одночасно згідно ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Згідно матеріалів справи за клопотанням прокурора суд неодноразово відкладав судові засідання для виклику потерпілої та свідка, роз`яснюючи прокурору про те, що забезпечення явки вказаного свідка та потерпілої в судове засідання покладено на сторону обвинувачення.

Однак у судові засідання потерпіла та свідок не з`являлась, крім того, як убачається із ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 20 січня 2020 року прокурору було відмовлено у задоволенні клопотання про накладення грошового стягнення на свідка ОСОБА_9 з цих же підстав відсутності підтверджуючих процесуальних даних щодо її належного повідомлення про розгляд справи, незважаючи на це прокурор повторно заявляє аналогічне клопотання, не надавши суду доказів його обґрунтованості.

Крім того, перебування потерпілої за межами Волинської області та наявності у свідка на утриманні малолітньої дитини не перешкоджає забезпеченню їх допиту в судовому засіданні із застосування відеоконференцзв`язку, однак прокурором таке клопотання заявлено не було.

Беручи до уваги вимоги КПК України, суд не має вживати активних дій для забезпечення явки свідків обвинувачення, оскільки це суперечитиме засаді об`єктивності та неупередженості суду, відображеної, зокрема, у частині 6 статті 22 КПК України.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає доцільним відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення грошового стягнення та скерувати відповідний лист у Волинську обласну прокуратуру з метою інформування щодо його бездіяльності у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 144- 145, 371 372, 392 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про накладення на свідка та потерпілу грошового стягнення у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001654 від 5 травня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, та ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя Маневицького районного суду ОСОБА_1