Справа №:755/3528/21
Провадження №: 1-кс/755/944/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді при секретарі судових засідань за участю слідчого прокурора захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000477 від 22 лютого 2021 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Луганської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 .

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 Мельником Д.

Клопотання мотивоване тим, що 21.02.2021 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився поблизу платформи зупинки приміських електропоїздів «Київська Русанівка», поруч із проспектом Соборності, що у м. Києві, де помітив раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який стояв поруч із платформою зупинки приміських електропоїздів «Київська Русанівка».
В цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 підійшов до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , повалив його на землю та дістав з кишені: мобільний телефон марки Xiami Redmi Note 5А сірого кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 вартістю 2300 гривень в якому знаходились SIM-картки з телефонними номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , павер банк чорного кольору марки Р200 вартістю 400 гривень та ключі від квартири з брелком у вигляді автомата срібного кольору, після чого зник з місця скоєного злочину.
Всього своїми злочинними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, ОСОБА_6 завдав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 2700 грн. 00 коп.

22.02.2021 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України (час фактичного затримання 22.02.2021 року о 14 год. 00 хв.).
23.02.2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколами допиту свідків; протоколом огляду місця події від 22.02.2021; протоколом особистого обшуку особи, затриманої в порядку ст. 208 КПК України; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які можуть бути порушені під час обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Вказане дає підстави вважати, що ОСОБА_6 після повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тобто, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання настання зазначених вище ризиків.
Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обумовлена тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, що свідчить про обставини, які можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного навмисно переховуватися від слідства та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім цього у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, перебаченого ч. 1 ст. 186 КК України (ЄРДР № 0007287 від 01.09.2019), однак останній переховувався від слідчих органів.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , не працевлаштований, офіційних доходів не отримує, власного рухомого та нерухомого майна не має, а вчинення злочинів обрав як основний спосіб для задоволення своїх особистих матеріальних потреб.
Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, також має місце, оскільки досудове розслідування на даний час триває та слідством встановлюються додаткові докази.
Вищевикладене свідчить про неможливість запобіганням наявним ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він перебуває у розшуку по іншому кримінальному провадженню, де до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який він порушив, однак при вчиненні іншого кримінального правопорушення його знайшли. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий у судовому засіданні підтримав прокурора та просив задовольнити клопотання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила проти застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки її підзахисний готовий співпрацювати зі слідством і просила застосувати відносно підозрюваного, домашній арешт у нічний час щоб він мав змогу працювати та забезпечувати себе.

Підозрюваний ОСОБА_8 , підтримав думку свого захисника та пояснив, що визнає вину та співпрацює зі слідством, хоче офіційно працювати та мати змогу відшкодувати шкоду потерпілому.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, відповідно до п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статус остаточного 10 травня 2011 року, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Таким чином, наявні ризики дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити інші правопорушення, не надано підтверджуючих документів щодо офіційного його працевлаштування, останній перебуває у розшуку по іншому кримінальному провадженню, вчинив злочин відносно неповнолітньої особи, яка має інвалідність із застосуванням насильства, поваливши потерпілого на сніг, а тому, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Оскільки підозрюваний вчинив злочин відносно неповнолітньої особи, яка має статус дитини з інвалідністю до 18 років з діагнозом невральна аміатрафія ОСОБА_9 обмеженням категорій життєдіяльності 1 ступеня, з застосуванням насильства, яке підтверджується показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 про те, що підозрюваний ОСОБА_6 повалив його на сніг, оскільки він був сильніший за нього.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 186, 193-196, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 - задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України на 60 днів з моменту його фактичного затримання, тобто до 22 квітня 2021 року включно.

Взяти ОСОБА_6 під варту в залі суду.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: