Номер справи 283/1166/21
Номер провадження 1-кп/289/91/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000043, який надійшов з Житомирського апеляційного суду за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 12.05.2021 було призначено підготовче судове засідання на розгляд у якому винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.

В підготовче судове засідання не з`явилися обвинувачені ОСОБА_6 , неповнолітній ОСОБА_7 , законний представник останнього ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 .

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 через прокурора передали до суду заяви про проведення підготовчого засідання без їх участі, проти призначення справи до судового розгляду не заперечують.

Прокурор в підготовчому засіданні зазначила про неможливість проведення підготовчого засідання без участі обвинувачених ОСОБА_6 , неповнолітнього ОСОБА_7 та його законного представника і захисника, а тому просить суд відкласти проведення підготовчого засідання на іншу дату. Крім того заявила клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з посиланням на існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків та запобігання спробам: 1) переховуватися від суду, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість покарання (до шести років), так як за місцем проживання ОСОБА_4 фактично не проживає, не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, на даний час змінив свою позицію щодо скоєного; 2) незаконно впливати на співучасників, потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, про що свідчить заявлення в суді обвинуваченим ОСОБА_4 про факти спілкування останнього в телефонному режимі з співучасниками, які йому повідомили, що в суд з`являтися не будуть, отже навіть перебуваючи під вартою він намагається впливати на них; 3) ймовірність вчинення нових кримінальних правопорушень, на що вказує короткий термін після звільнення з місць позбавлення волі до скоєння злочину та багатоепізодність злочинної діяльності у даній справі.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_15 відкладення проведення підготовчого засідання підтримали. Разом з тим, вважають, що правові підстави для продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.
Зокрема, ОСОБА_4 заперечував проти подальшого його тримання під вартою посилаючись на те, що він злочин не скоював, справу проти нього сфабриковано, в зв`язку з чим на даний час за його заявою проводиться перевірка Генеральною прокуратурою, його незаконно тримають під вартою, докази своєї невинуватості він зможе надати лише не перебуваючи під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_15 заперечуючи проти клопотання зазначила, що відсутні реальні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як на даний час змінилися враховані під час попереднього застосування вказаного запобіжного заходу, а саме: досудове слідство закінчено, проведено всі необхідні слідчі дії, ОСОБА_4 активно сприяв розслідуванню вчиненого кримінального правопорушення, добровільно надавав показання, щиро розкаявся у вчиненому та бажає довести своє виправлення, не має на меті ухилятися від суду, а бажає надати докази у своїй невинуватості. Прокурором не доведено належними доказами існування ризиків для застосування найбільш суворого запобіжного засобу, клопотання ґрунтується на припущеннях. До того ж, клопотання прокурором не було вручено обвинуваченому ОСОБА_4 та захиснику за 3 години до початку судового розгляду, що не дало змоги належним чином підготуватися до захисту. Просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього зобов`язань, визначених ст. 194 КПК України.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Згідно положень ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника…, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Вказана норма права являється імперативною, тому суд, заслухавши та врахувавши думку учасників судового провадження, відкладає проведення підготовчого судового засідання в зв`язку із неявкою обвинувачених ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_7 , законного представника останнього ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 .

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для продовження строку дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує в тому числі вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Наведена правова норма є відсильною щодо норм кримінально-процесуального закону, розміщених у розділі ІІ КПК України. Зі змісту частини першої статті 197 глави 18 розділу ІІ КПК України випливає, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Порядок продовження строку тримання під вартою регламентований статтею 199 КПК України, зокрема, частиною першою зазначеної статті визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за пять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При цьому суд враховує, що частина третя статті 199 КПК України є відсильною нормою щодо статті 184 КПК України. Зі змісту частини другої статті 184 КПК України випливає, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_4 спливає 12.05.2021. Крім того, прокурором не надано суду відповідного клопотання з відомостями, які б свідчили про вручення його копії обвинуваченому та його захиснику. Тому суд погоджується зі стороною захисту, що стороною обвинувачення не було дотримано вимоги кримінально-процесуального законодавства щодо строку та порядку звернення до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а також щодо вручення копії клопотання обвинуваченому.
Разом з тим, суд враховує, що проти розгляду клопотання прокурора сторона захисту не заперечувала, не погоджуючись з доводами зазначеними у ньому. Окрім цього, суд враховує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство не містить застережень, згідно з якими порушення порядку звернення з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу спричиняє відмову в задоволенні клопотання або ж залишення клопотання без розгляду. Натомість зі змісту статті 350 КПК України випливає, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.
Крім того, частиною третьою статті 331 КПК визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд вважає за доцільне зазначити, що приписи частини третьої статті 331 КПК України є імперативними.
У відповідності з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, суд, оцінюючи всі зазначені сторонами обставини у їх сукупності, у тому числі: дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має не зняту та непогашену судимість за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, обвинувачується у скоєнні ряду крадіжок через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі, не працюючий, а отже не має постійного джерела доходів, що свідчить про можливість залишення останнім в будь-який момент фактичного місця проживання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, враховуючи конкретні обставини справи, а саме тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, за яке передбачено покарання до 6-ти років позбавлення волі - таким чином, ОСОБА_4 може безперешкодно залишити своє місце проживання, ускладнивши тим самим здійснення правосуддя. Відомості, що стан здоров`я обвинуваченого, які б перешкоджали перебуванню у місці попереднього ув`язнення, суду не надані.
При цьому, вирішуючи питання щодо продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість його пред`явлення, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 .
Суд приймає до уваги, що судове слідство (з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами) на даний час не розпочато, зокрема, не допитані потерпілі та свідки кримінального провадження, та вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, та позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя і запобіганню спробам переховуватися від суду, впливати на інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні (беручи при цьому до уваги заявлені в суді обвинуваченим ОСОБА_4 факти спілкування в телефонному режимі з ними в рамках даної справи, отже навіть перебуваючи під вартою він намагається впливати на них), потерпілих, свідків, та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.
Суд також враховує, що об`єктивних даних, які б свідчили про неможливість перебування обвинуваченого під вартою, суду надано не було. Тому, аналізуючи доводи сторін кримінального провадження, суд дійшов до переконання, що в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, потерпілих та свідків кримінального провадження, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам, отже, відповідно до положень частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК України, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з правом внесення застави у розмірі, визначеної ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 19.02.2021.
Керуючись ст. 178, 197, 314-316, 331, 336, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Проведення підготовчого судового засідання відкласти на 16.06.2021 на 11.00 год.
Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 11.07.2021 включно, з правом внесення застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 68 100 грн., визначеної ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 19.02.2021, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
- не відлучатися з постійного місця проживання, яке він зазначить слідчому, без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи.
Роз`яснити, що з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а у разі їх невиконання внесені у якості застави кошти звертаються в дохід держави.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1