Справа № 758/9292/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 м. Київ
Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
за участю :
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №70000001 від 01.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, перебаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Захисником ОСОБА_5 в судовому засіданні подано клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , з тримання під вартою на особисте зобов`язання, обґрунтовуючи його тим, що у обвинуваченого ОСОБА_4 наявне постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, а саме вагітна дружина, на підтвердження чого надав копії медичної документації. Крім того, зазначив, що обвинувачений перебуває під вартою вже досить тривалий час, та під час судового розгляду прокурором не наведено достатньо підстав для продовження застосування до нього виняткового запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника та просив змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Прокурор просив клопотання захисника залишити без задоволення, а запобіжний захід без змін, оскільки, на його думку, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування обвинуваченого від суду, а також ризик вчинення ним нових злочинів, враховуючи попередні неодноразові судимості останнього.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , виходячи з наступного.
Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, однак, відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, а тому, виключно тяжкість інкримінованого правопорушення не може братися судом до уваги при визначенні доцільності у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.
Крім того, ризик переховування обвинуваченого не може бути оцінений виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинна бути оцінена з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою. (позиція викладена у рішенні ЄСПЛ від 06 жовтня 2016 у справі «Строган проти України»)
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під вартою тривалий час, у зв`язку із розглядом вищевказаного кримінального провадження, разом із тим, ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Neumeister v.Austria» (Коймайетер проти Австрії), пункт 10).
До того ж, судом взято до уваги, що існує необхідність проведення допиту потерпілого, який перебуває за межами України та у суду відсутні докази на підтвердження можливості його явки в наступне судове засідання, що прямо відображається на дотриманні розумності строків тримання під вартою обвинуваченого та розгляду кримінального провадження в цілому.
Також, допитана як свідок в судовому засіданні в межах розгляду даного клопотання, цивільна дружина обвинуваченого ОСОБА_6 підтвердила, що більше трьох років перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_4 та до затримання вони проживали разом у м. Вишгород. На даний час вона перебуває на 8-9 тижні вагітності, оскільки 12.04.2021 їй провели процедуру ембріотрансферу. Підтвердила, що батьком дитини є ОСОБА_4 .
Таким чином, оскільки на суд покладається обов`язок щодо визначення розумного строку попереднього ув`язнення обвинуваченого, за умови, що існування виключно обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину з часом перестає бути достатньою підставою для продовження строку тримання його під вартою, суд приходить до висновку про необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .
Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, громадянин України, офіційно непрацевлаштований, у нього наявні місці соціальні зв`язки, перебуває у цивільному шлюбі та має вагітну дружину, яка потребує догляду, також до затримання мав постійне місце проживання у місті Вишгород Київської області, на підтвердження чого захисником до клопотання долучено акт обстеження матеріально-побутових умов проживання.
Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням практики Європейського суду з прав людини дозволяє суду зробити висновок про можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою, шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, що на думку суду, буде достатнім й необхідним заходом забезпечення судового розгляду кримінального провадження для виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню певним ризикам.
На підставі викладеного, керуючись ст. 178, 181, 196, 201, 331, КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.
Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , цілодобово строком на два місяці з 10 червня 2021 року по 10 серпня 2021 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати за кожним викликом до суду;
-не відлучатися з місця проживання: АДРЕСА_1 без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
-заборонити спілкуватися із потерпілим ОСОБА_7 , а також із свідками, які зазначені у переліку матеріалів досудового розслідування;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк виконання покладених обов`язків визначити з дня постановлення ухвали, тобто з 10 червня 2021 року по 10 серпня 2021 року.
Строк дії ухвали визначити по 10 серпня 2021 року включно або до постановлення нової ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу, або зміни обвинуваченому запобіжного заходу.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно у залі суду.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, у якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Негайно доставити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця відбування цілодобового домашнього арешту у АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали доручити уповноваженим особам Подільського УП ГУНП у м. Києві.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Подільську окружну прокуратуру міста Києва.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1