Справа № 750/535/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/304/21
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

захисника адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою ОСОБА_8 , 1984 року народження, раніше судимому, обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 304, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 361, ч.2 ст. 361 КК України, продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 30 квітня 2021 року включно.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд вказав на тяжкість обвинувачення, яке розглядається судом та кількість його епізодів, доведеність ризику переховування від суду, продовження злочинної діяльності, і з урахуванням репутації обвинуваченого та його поведінки під час розслідування та розгляду кримінальних проваджень, відмовив у заміні запобіжного заходу на домашній арешт, як просив захисник.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із обмеженням у нічний час доби.

Аргументує тим, що під час судового розгляду були порушені його права, як обвинуваченого, допущені процесуальні порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, в результаті чого ухвалено незаконне та необґрунтоване рішення.

Звертає увагу, що у клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою, не вказано у чому саме він обвинувачується, а лише зазначено номери кримінальних проваджень, що свідчить про порушення його прав, визначених ст. 42 КПК України - право знати у чому він обвинувачується.

Судом залишено без уваги його клопотання про погіршення стану здоров`я, а також повідомлення про те, що через високий тиск він не може приймати участь у судовому засіданні. На даний час він не отримує жодного лікування та не приймає лікарських препаратів, оскільки розчин магнезії, який йому запропонували в медичній частині слідчого ізолятору, не лікує від туберкульозу. З 05 січня 2021 року ним оголошено голодування в знак протесту за те, що він не отримує медичного лікування та необхідної терапії з огляду на ряд захворювань, якими він страждає.

Апелянт зазначає, що він має постійне місце проживання, завжди з`являвся на виклик слідчого та суду, лише певний час перебував на самоізоляції через те, що спілкувався з особами хворими на короно вірусну інфекцію, про що повідомляв працівників правоохоронних органів. Його матір, яка страждає на тяжке захворювання та потребує стороннього догляду залишилась без його піклування.

Не погоджується з висновками суду про не встановлення обставин, які б зменшували ризики, заявлені стороною обвинувачення. Так, потерпілому ОСОБА_9 відшкодовано матеріальні збитки. Він не працював через те, що тяжко хворіє та не бажав наражати на небезпеку інших людей, тому ізолювався та лікувався в домашніх умовах.

Вважає, що судом було винесене необґрунтоване рішення всупереч його законним правам та інтересам.

Заслухавши доповідача, доводи захисника адвоката про безпідставність висновків суду щодо продовження строку запобіжного заходу, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, вказуючи на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, кількість епізодів злочинної діяльності та можливість обвинуваченого ухилитися від суду, продовжити злочинну діяльність, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового розгляду регламентується положеннями статті 331 КПК України, у порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу, які мають відмінності в порівнянні при продовженні запобіжного заходу під час досудового розслідування.

У провадженні місцевого суду на розгляді щодо ОСОБА_8 перебуває сім обвинувальних актів, по 42 епізодах кримінальних правопорушень, копії яких були вручені обвинуваченому та захиснику під час відкриття матеріалів кримінального провадження, а тому посилання в апеляційній скарзі на порушення положень ст. 42 КПК України, є безпідставними. Йому не тільки повідомлено в чому він обвинувачується, а й вручені обвинувальні акти.

Ризик продовження злочинної діяльності поза розумним сумнівом підтверджується кількістю епізодів кримінальних правопорушень, які розслідувалися в семи окремих кримінальних провадженнях і поява яких викликана саме відсутністю застосування запобіжних заходів.

При цьому, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання обвинувачений зможе залишити постійне місце проживання, переховуватися від суду, тим більше, що під час досудового розслідування ОСОБА_8 , при обранні більш м`якого запобіжного заходу, вже перебував у розшуку.

Самоізоляція обвинуваченого, так само як і його захворювання на короно вірус, медичними документами не підтверджені.

Наявність тяжких захворювань, які можуть лікуватися в умовах слідчого ізолятору, що підтверджується медичними документами, не можуть бути визнані обставинами, які перешкоджають триманню ОСОБА_8 під вартою.

Більш того, після комплексного медичного обстеження обвинуваченому було призначене лікування, від якого останній відмовився. У разі погіршення стану здоров`я та за відсутності можливості проведення лікування в умовах медичної частини Державної установи, ОСОБА_8 відповідно до вимог внутрішніх Інструкцій може бути направлений до лікувальних закладів міста Чернігова.

Отже, продовжуючи строк тримання під вартою, суд вірно зазначив в ухвалі, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, і на даний час вони виключають заміну раніше обраного запобіжного заходу, як про це просить сторона захисту, та обрання у виді нічного домашнього арешту.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12