Справа № 743/170/21
Провадження №1-кп/743/26/21
У Х В А Л А
16 березня 2021 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - суддіОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , потерпілих-цивільних позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки, в межах судового розгляду кримінального провадження, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000382 від 28.11.2020 р. по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України:

- клопотання ОСОБА_10 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить обвинуваченому, для забезпечення поданого ним цивільного позову, в межах даного кримінального провадження, до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
- клопотання ОСОБА_11 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить обвинуваченому, для забезпечення поданого нею цивільного позову, в межах даного кримінального провадження, до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
- клопотання ОСОБА_12 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить обвинуваченому, для забезпечення поданого нею цивільного позову, в межах даного кримінального провадження, до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ріпкинського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000382 від 28.11.2020 р. по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України.

В межах даного кримінального провадження, прийняті до спільного розгляду цивільні позови:
- ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме:

o140 686 грн 96 коп прямих збитків;

o192 000 грн упущеної вигоди (за період з 28.11.2021 р. по 28.12.2021 р.);

o200 000 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_11 до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме:

o15 000 грн прямих збитків;

o40 000 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_12 до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме:

o5 246 грн 48 коп прямих збитків;

o9 314 грн 66 коп упущеної вигоди (за період з 04.12.2021 р. по 28.12.2021 р.);

o20 000 грн моральної шкоди.

Крім того, в поданих ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 цивільних позовах, кожен до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, містяться клопотання про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_14 , в порядку забезпечення цивільних позовів, в межах сум стягнення:

-532 686 грн 96 коп (цивільний позов ОСОБА_4 );

-55 000 грн (цивільний позов ОСОБА_6 );

-34 561 грн 14 коп (цивільний позов ОСОБА_5 ).

Вказані клопотання ОСОБА_15 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обґрунтовують тим, що в разі ненакладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_14 буде неможливим виконання вироку суду, в частині вирішення пред`явлених ними цивільних позовів. При цьому, вказують, що ОСОБА_16 , знаходячись в ДУ "Чернігівський слідчий ізолятор", хоче відчужити нерухоме майно, з метою неможливості виконання вироку суду, в частині вирішення пред`явлених ними цивільних позовів, вчиняє для цього тиск на колишню дружину ОСОБА_17 , її нинішнього чоловіка ОСОБА_18 . сина ОСОБА_19 .

В судовому засіданні:
- потерпілі-цивільні позивачі ОСОБА_15 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 наполягали на задоволенні вказаних клопотань, з підстав, які ними були вказані в цивільних позовах;

- прокурор ОСОБА_20 , поклався на розсуд суду, в межах пред`явленого обвинувачення та підтверджених збитків;

- обвинувачений-цивільний відповідач ОСОБА_16 , його захисник адвокат ОСОБА_21 категорично заперечили проти задоволення клопотань про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_14 , виходячи:

?по-перше, з того, що цивільні позови обґрунтовуються не тільки завданими кримінальними правопорушеннями, які інкримінують ОСОБА_14 , але і шкодою, яка завдана не кримінальними правопорушення, що не може бути предметом цивільного позову, в межах кримінального провадження, а підлягає доведенню, в межах позову, поданого, в порядку цивільного судочинства;

?по-друге, з того, що нерухоме майно належить не ОСОБА_14 , а є спільною сумісною власністю його, колишньої дружини ( ОСОБА_22 ) та сина ( ОСОБА_19 ).

Розв`язуючи клопотання ОСОБА_4 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить обвинуваченому, для забезпечення поданого ним цивільного позову, в межах даного кримінального провадження, до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, клопотання ОСОБА_6 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить обвинуваченому, для забезпечення поданого нею цивільного позову, в межах даного кримінального провадження, до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; клопотання ОСОБА_5 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить обвинуваченому, для забезпечення поданого нею цивільного позову, в межах даного кримінального провадження, до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні. У разі задоволення цивільного позову суд за клопотанням цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема:
- правову підставу для арешту майна (п. 1);
- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) (п. 4);
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (п. 5);
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (п. 6).

Виходячи з цього, при відсутності, на даний час, в матеріалах кримінального провадження будь-яких доказів належності нерухомого майна саме ОСОБА_14 (копії правовстановллючих документів, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копії договорів оренди), будь-яких доказів на підтвердження вартості майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільних позовів, суд вбачає передчасним задовольняти вказані клопотання ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що не позбавляє останніх права подати аналогічні клопотання, з підтверджуючими документами.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 369, 371, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_10 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить обвинуваченому, для забезпечення поданого ним цивільного позову, в межах даного кримінального провадження, до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_11 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить обвинуваченому, для забезпечення поданого нею цивільного позову, в межах даного кримінального провадження, до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_12 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить обвинуваченому, для забезпечення поданого нею цивільного позову, в межах даного кримінального провадження, до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_23