Ухвала
іменем України
1 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 308/6010/21

Провадження № 51-2643 впс 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні подання голови Закарпатського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000053 за клопотанням старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, про накладення арешту на майно, з одного суду до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

в с т а н о в и в:
До Верховного Суду у порядку ст. 34 КПК надійшло подання голови Закарпатського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження за клопотанням старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000053, відомості про яке внесено 11 травня 2021 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Подання мотивовано тим, що 17 травня 2021 року до Закарпатського апеляційного суду надійшло подання голови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 щодо вирішення питання про направлення матеріалів кримінального провадження за клопотанням слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, погодженого прокурором Закарпатської обласної прокуратури, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні,з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
У поданні апеляційного суду вказано, що відповідного до положень ст. 93 ЦК України місцем знаходження юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого щоденно проводиться керування діяльністю юридичної особи.
Крім того, у поданні апеляційний суд зазначив, що розгляд клопотань про застосування запобіжного заходу належить до підсудності слідчого судді суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Територіальна юрисдикція Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області охоплює м. Ужгород та Ужгородський район Закарпатської області. Досудове розслідування кримінального провадження № 0000053 від 11 травня 2021 року здійснюється слідчим п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, вул. Кривоноса, 6. У матеріалах кримінального провадження відсутній витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджує утворення та функціонування у м. Ужгородівідокремленого підрозділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, з наданням йому статусу юридичної особи.
Крім того, у поданні голови апеляційного суду зазначено, що аналогічні за змістом подання розглядалися Касаційним кримінальним судом. При цьому різні судові колегії ухвалили протилежні за змістом ухвали. Враховуючи цю обставину, голова суду просить розглянути можливість щодо передачі цього подання на розгляд об`єднаної плати в порядку ст. ст. 434-1, 434-2 КПК України.
Учасникам судового провадження повідомлено про час і місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Клопотань про відкладення дати розгляду не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи, наведені у поданні, колегія суддів дійшла висновку, що подання слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права .
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIIIніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції Українита ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
З огляду на абз. 1 ч. 3 ст. 34 цього Кодексу, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Як убачається з матеріалів провадження, в провадженні слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться клопотання слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000053 від 11 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно з положеннями ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Відповідно до частин 1 і 4 ст. 9 закону України «Про державне бюро розслідувань» систему ДБР складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі ДБР діють слідчі, оперативні підрозділи, підрозділи внутрішнього контролю та інші підрозділи. Длязабезпечення виконання завдань ДБР утворюється територіальне управління, розташоване у м. Львові, що поширює свою діяльність на Волинську, Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську області.

Тобто чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
Положеннями ст. 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.
Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
А тому слідчий суддя, слідчий, прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.
Відповідно до наказу в.о. директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 15 жовтня 2020 року № 581 затверджено структуру ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, штатною чисельністю 122 штатні одиниці, до якого входить п?ятий слідчий відділ (з дислокацією у м. Ужгороді). 1 березня 2021 року у територіальних управліннях ДБР почали діяти слідчі підрозділи (відділи), які розташовані у всіх областях України, зокрема, п`ятий слідчий відділ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, знаходиться за адресою: вул. Лесі українки, 13, м. Ужгород, 88000, тобто фактично розташований в межах територіальної юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
Таким чином, оскільки досудове розслідування в даному кримінальному провадженні здійснюється слідчим п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 за правилами кримінального процесуального законодавства слідчий уповноважений звертатися із клопотанням про арешт майна до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, тобто за місцезнаходженням слідчого підрозділу (відділу) територіального управління ДБР.
Отже, клопотання слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, про арешт майна, надійшло до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з дотриманням правил підсудності, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення подання Закарпатського апеляційного суду і направлення матеріалів за клопотанням слідчого на розгляддо іншого суду в межах територіальної юрисдикції судів Львівської області.
Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в ухвалах від 21 травня 2020 року (провадження № 51-2493 впс 21), від 20 травня 2021 року (провадження № 51-2494 впс 21), від 17 травня 2021 року (провадження № 51-2378 впс 21), від 17 травня 2021 року (провадження № 51-2376 впс 21).
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що передача подання голови апеляційного суду, поданого в порядку ст. 34 КПК України, на розгляд об`єднаної палати в порядку ст. ст. 434-1, 434-2 КПК України неможлива, оскільки при вирішенні питання щодо направлення кримінального провадження з одного суду до іншого Верховний Суд діє не як суд касаційної інстанції. А тому висловлене з цього приводу прохання у поданні голови апеляційного суду є безпідставним.
Керуючись ст. 34 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:
Подання голови Закарпатського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000053 за клопотанням старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, про накладення арешту на майно з одного суду до іншого в межах територіальної юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3