Справа № 185/517/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001680 від 26 грудня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Морозівка Вінницької області, громадянина України, маючого середньо-
спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, остання судимість:
- 07.09.2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185 до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, звільнений 25.09.2020 року на підставі відбуття строку покарання,
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2020 року у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, яке перебуває за місцем проживання ОСОБА_7 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , керуючись метою проникнення до приміщення будинку з метою незаконного заволодіння чужими майном, 26.12.2020 року, в період часу з 15 год. 30 хв. до 18 год. 30 хв., проник до будинку АДРЕСА_2 , відірвавши плівку, якою було заклеєне вікно зальної кімнати, де оглянув речі та побачив електричну плиту «Леміра».
Скориставшись відсутністю власника вдома, ОСОБА_6 таємно, повторно, з корисливих мотивів взяв електричну плиту «Леміра», вартістю 466,91 грн., після чого переліз через вікно у двір будинку, маючи на меті розпорядитися викраденим майном.
Продовжуючи свої протиправні дії, утримуючи викрадену плиту при собі,
ОСОБА_6 направився до виходу з двору та, помітивши в той час
власника будинку ОСОБА_7 та сина останнього - ОСОБА_8 , кинув вказану плитку біля виходу з двору в темному місці, а сам ОСОБА_6 відбіг до купи дров, яка розташована в даному домоволодінні та заховався за нею. ОСОБА_8 , запідозривши, що в будинку знаходилася стороння людина, а з будинку зникла електрична плитка «Леміра», вийшов у двір та побачив ОСОБА_6 , а потім побачив на виході з двору викрадене майно - електричну плиту «Леміра», яка належала його батькові ОСОБА_7 , після чого він затримав ОСОБА_6 у дворі домоволодіння АДРЕСА_2 .
Не виконавши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до
кінця, ОСОБА_6 не встиг винести викрадену плиту за межі двору будинку,
що виключило можливість розпорядитися нею, та не закінчив злочин до кінця з
причин, які не залежали від його волі, оскільки був помічений і затриманий
ОСОБА_8 ..
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 міг завдати ОСОБА_7
майнову шкоду на суму 466, 91 гривень.
Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло.

Установлені в судовому засіданні обставини обвинувачення підтверджуються наступними доказами.

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що він визнає провину, і спочатку пояснив, що він плиту електричну виніс з будинку до 26 грудня 2020 року, а 26 грудня намагався її забрати. Однак, відповідаючи на питання, показав, що 26 грудня 2020 року він через вікно проник до будинку, де біля шафи побачив електричну плитку та електричний подовжувач в пакеті. Взяв їх та виліз через вікно. Коли перебував на подвір`ї, його затримали. Чому залишив коробку від електричної плитки в будинку, пояснити не може. Раніше знав потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій просив розглядати дане кримінальне провадження без його участі, претензій не має, покарання просить призначити на розсуд суду.

Крім того, досліджено наступні докази.

Так, відповідно до витягу з ЄРДР від 29 грудня 2020 року слідує, що 26.12.2020 року ОСОБА_7 повідомив про намагання ОСОБА_6 , шляхом проникнення, викрасти електроплиту та про його затримання.

Відповідно до протоколу огляду від 26 грудня 2020 року оглянуто будинок АДРЕСА_2 та подвір`я, де виявлено пакет з електричним подовжувачем та електроплитку. Також зафіксовано відсутність шибки вікна, а в будинку біля вікна - коробку від електроплитки та виявлено два відбитки пальців рук з внутрішньої поверхні вікна та на поверхні міжкімнатних дверей і три сліди на поверхні електроплитки.
Електрична плита визнана речовим доказом та повернута власнику на зберігання.
Відповідно до протоколу отримання зразків для проведення експертизи, згідно постанови прокурора, в обвинуваченого відібрано відбитки пальців рук.
З висновків проведеної трасологічної експертизи від 29 грудня 2020 року слідує, що вилучені відбитки з місця події придатні для ідентифікації особи і всі вони залишені обвинуваченим.
Товарознавчою експертизою від 29 грудня 2020 року встановлена вартість електричної плити «Леміра»- 466,91 грн..
Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України. Оцінюючи покази обвинуваченого на предмет їх достовірності, суд враховує, що його покази підтверджується висновками експертизи, з якої слідує, що на внутрішній стороні вікна будинку виявлені його відбитки пальців рук. Також відповідно до протоколу огляду місця події коробку від плити виявлено в будинку біля вікна, а плиту та електричний подовжувач - на вулиці, на якій також виявлено відбитки пальців рук обвинуваченого.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень щодо власності. Останній раз звільнений з місць позбавлення волі 25 вересня 2020 року по відбуттю строку покарання. Не дивлячись на це, 26 грудня 2020 року намагається вчинити новий злочин проти власності.
За місцем проживання характеризується негативно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

У якості пом`якшувальних обставин суд враховує визнання вини у вчиненому злочині, активне сприяння встановленню істини та повернення викраденого майна.

Обтяжуючою обставиною є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, пом`якшуючі обставини, обтяжуючу обставину, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, але в мінімальних межах.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно обвинуваченого в даному кримінальному провадженні необхідно залишити без змін у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачений є раніше судимою особою і під загрозою призначеного покарання може ухилитись від суду, а також ухилитись від процесуальних дій у зв`язку із вчиненням кримінального злочину.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати складають 1961,40 гривень, які під час досудового розслідування були затрачені на проведення судово-трасологічної та судово-товарознавчої експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

До набрання вироком чинності запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання рахувати з дати фактичного затримання, тобто з 15 січня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) гривня 40 коп. за проведення судово-трасологічної та судово-товарознавчої експертиз.

Речовий доказ:

- електричну плитка «Леміра», переданий на зберігання ОСОБА_7 , залишити останньому за належністю.
- відбитки пальців рук зберігати в матеріалах провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_1