Справа № 303/8098/20
Провадження № 1-кп/303/294/21
Рядок стат. звіту - 21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2020 року за № 0000437, по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2020 року, близько 14 години 40 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи позаду Мукачівського державного університету, розташованого за адресою м.Мукачево, вул. Ужгородська, 26, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, вхопив потерпілого ОСОБА_6 за одяг в частині правої лопатки, наніс удар рукою, стиснутою в кулак, в область чола, після чого схопив за праве передпліччя та утримував, від чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у виді синців в області чола зправа, в середній третині правого плеча та у середній третині правої лопатки. Згідно даними травматолога у нього встановлений діагноз: підшкірна гематома правої лобної ділянки, забій правого плечового суглобу. Згідно висновку експерта дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, якими могли бути затиснуті в кулак руки сторонньої людини і не є характерними для падіння з висоти власного зросту, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності та вкладаються у дату події, що мала місце 12.10.2020 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав та пояснив, що точної дати події він не пам`ятає, біля 15:30 - 16:00 год., він прийшов до свого батька, який хворіє. Біля будинку батька завжди бігають діти, пошкоджують горожу, кидають каміння. В той час там було 4 дітей, які знаходилися позаду приміщення МДУ, стрибали по плитам. Він підійшов до тих хлопців, щоб поговорити, однак троє з них втекли. Тоді він взяв за руку потерпілого і хотів відвезти до батьків, але потерпілий сказав, що немає батька та матері. Дійсно схопив його за руку, хотів тільки відвести, не бив. Хлопець тоді виривався від нього, просив його зателефонувати, але він йому цього зробити не дав. Дійсно він дав потерпілому «під затильника» та міцно тримав за руку, при цьому чи бив його кулаком не пам`ятає.
Заявлений цивільний позов не визнає повністю.
Таким чином, обвинувачений фактично підтвердив, що дійсно міцно стискав потерпілого за руку, вдарив його рукою по голові.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що після уроків він з друзями пішли гуляти позаду приміщення Мукачівського МДУ, де були приблизно 20 хвилин. Коли хотіли іти додому, до них підійшов незнайомий чоловік, сказав йому підійти поговорити, але дане прохання він проігнорував, на що обвинувачений знову повторив прохання, яке ним повторно було проігноровано. Коли вони підіймалися по сходах, ОСОБА_4 матюкався на нього, потім підійшов, взяв за плечі, замахнувся кулаком, вдарив в область лобної ділянки, дав підзатильника, крутив за вуха, потягнув до огорожі, яку ніби за його словами він з друзями пошкодив, при цьому сильно здавлюючи руку, питав де він живе. Спочатку він боявся, але потім сказав адресу свого місця проживання. Обвинувачений його сильно тягнув за руку, він хотів взяти мобільний телефон та зателефонувати мамі, щоб про це повідомити, але обвинувачений йому пригрозив.
Біля магазину він побачив незнайому жінку, до якої звернувся, сказав, що його побив «дядя», і жінка їх зупинила, запитала чи то його батько, потім запитала номер телефону матері, який він повідомив. Після того, вони чекали маму, «дядя» говорив, що вибачиться, в той момент він хотів втекти, але йому та жінка не дозволила. Через деякий час прийшли його батьки та забрали додому. Ввечері того ж дня його боліла голова, тому вони звернулися до лікаря, який призначив лікування, яке тривало місяць. Після даної події він постійно, коли бачить незнайомих осіб в місті, придивляється, йому здається, що він повсюди бачить обвинуваченого.
Заявлений цивільний позов підтримує повністю.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що восени, точної дати вона не пам`ятає, десь між 15-16 год. вона ішла в магазин «Бомонд», який знаходиться навпроти МДУ, оскільки тоді працювала торговим агентом. В той момент її за руку схопив хлопчик, який просив йому допомогти. Тоді хлопчика міцно за руку тримав чоловік, якого вона запитала, чи він його батько. На дане запитання, останній відповів, що ні, хлопець щось наробив, кидав каміння. Дізнавшись це, вона відразу сказала обвинуваченому, щоб відпустив дитину, оскільки чужих дітей не можна чіпати, зателефонувала матері хлопчика. Запитала чи обвинувачений бив хлопця, на що той сказав, що дав підзатильника і вибачиться за це. Коли прийшла матір хлопчика, вона їй все пояснила, рекомендувала звернутися в поліцію та пішла.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, крім його показів, показів неповнолітнього потерпілого та свідка, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, підтверджується дослідженим в судовому засіданні висновком експерта № 449/2020 від 12.11.2020 року, згідно якого у неповнолітнього ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у виді синців в області чола зправа, в середній третині правого плеча та у середній третині правої лопатки. Згідного даними травматолога у нього встановлений діагноз: підшкірна гематома правої лобної ділянки, забій правого плечового суглобу. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, якими могли бути затиснуті в кулак руки сторонньої особи і не є характерними для падіння з висоти власного зросту. По давності виникнення можуть вкладатися в дату події, що мала місце 12.10.2020 року і відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого в умисному легкому тілесному ушкодженні, доведена повністю. Дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч.1 ст.125 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, зокрема про те, що вчинений ним злочин відноситься до категорії кримінальних проступків, він на обліку в психіатра, нарколога не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що до обвинуваченого слід застосувати покарання у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.125 КК України, і таке покарання буде достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Представником потерпілого адвокатом ОСОБА_11 в інтересах потерпілого ОСОБА_12 та його законного представника заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення з нього 10000 гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та 6500 гривень в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Заявлені вимоги представник обґрунтовує тим, що наслідком отримання малолітнім ОСОБА_6 зазначених тілесних ушкоджень було перебування на амбулаторному лікуванні в період з 13.10.2020 по 02.11.2020 року, що підтверджується відповідною довідкою та відповідно вимушений пропуск навчання в школі. Крім того, внаслідок побиття малолітньому було завдано не тільки фізичних, але й душевних страждань, які спричинили негативні зміни в його житті, негативні переживання та спогади, поганий та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, та як наслідок нервозність та дратівливість, було принижено його честь та гідність. Постійні переживання через всі негативні події, що трапилися внаслідок застосування фізичного насильства до потерпілого, вкрай негативно відобразилися на його звичайному життєвому укладі та призвели до небажаних для нього наслідків: відчуття незахищеності від насильства з боку дорослих, страху перед таким насильством, страху самостійно перебувати на вулиці, в інших місцях, потреби постійної присутності когось з батьків, стривоженості та дискомфорту. Зважаючи на обсяг зусиль, що були докладені для відновлення здоров`я та значний обсяг зусиль, які докладено та необхідно буде докласти для повного відновлення соціальної адаптації, моральна шкода ними оцінена в такому розмірі.
Щодо стягнення судових втрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, то дані витрати підтверджені відповідними письмовими документами і підлягають стягнення з обвинуваченого.
Заслухавши покази неповнолітнього потерпілого, розглянувши матеріали його позовної заяви та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Щодо моральної шкоди суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Зокрема в позовній заяві неповнолітнім потерпілим та його представником зазначається, що йому завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що він перебував на амбулаторному лікуванні, змушений був не відвідувати навчання. Крім того йому було завдано не тільки фізичних, але й душевних страждань, які спричинили негативні зміни в його житті, негативні переживання та спогади, поганий та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, та як наслідок нервозність та дратівливість, було принижено його честь та гідність.
При цьому в судовому засіданні доведено, що тілесні ушкодження, які були завдані неповнолітньому потерпілому, були спричинені обвинуваченим ОСОБА_4 , а тому відповідальність за спричинену внаслідок цього потерпілому моральну шкоду слід покласти саме на нього.
При вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав неповнолітній потерпілий, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому, суд також виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. В зв`язку з цим суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимоги неповнолітнього потерпілого про стягнення на його користь моральної шкоди, а саме стягнення з ОСОБА_4 шкоди в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Згідно п.1 ч.2 ст. 133 ЦПК України до судових витрат належать витрати, пов`язані з розглядом справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Щодо стягнення судових витрати на професійну правничу допомогу, то дані витрати потерпілим належним чином підтверджені відповідними документами, доданими до матеріалів позовної заяви, а саме копією договору про надання правничої (правової) допомоги, додатком до вказаного договору, довідкою та актом приймання-передачі послуг, наданих відповідно до Договору. В зв`язку з цим суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимоги неповнолітнього потерпілого про стягнення на його користь витрат на правничу допомогу, а саме стягнення з ОСОБА_4 витрат в сумі 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень.
З врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що цивільний позов неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не застосовувався.
Керуючись ст. 84-86, 94, 95, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , в інтересах якого діють законний представник ОСОБА_7 та представник ОСОБА_8 - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині позовних вимог відмовити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_1