Справа №295/8963/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001517 від 10.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулась до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на биту, та позбавити власника права на розпорядження, користування та відчуження вказаним.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання без її участі, що не перешкоджає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, розгляду клопотання про арешт майна.

Суд дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 09.07.2021 близько 22 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , с хуліганських спонукань, битою спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості за даним фактом 10.07.2021 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження № 0001517 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України. В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, 10.07.2021 ОСОБА_5 надав для вилучення вищевказану биту. Надалі, 10.07.2021 в період з 01.42 год. по 02.25 год., за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності понятих, в останнього було вилучено вищевказану биту.

Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 10.07.2021 зазначену биту якою 09.07.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_6 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001517 від 10.07.2021.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий вказала, що у зв`язку з тим, що вищевказаний об`єкт, має значення речового доказу по кримінальному провадженню та з метою забезпечення його збереження в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на його вчинення; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З огляду на завдання арешту майна та з метою забезпечення збереження речових доказів, а також зважаючи на наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на биту, якою 09.07.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_6 , та позбавити власника права розпорядження, користування та відчуження вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1