КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 липня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2021 року стосовно ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та йому призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На вказаний вирок суду захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами кримінального провадження надійшла до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 , вважаю, що вона за змістом не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Так, відповідно до ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються:

1) найменування суду апеляційної інстанції;

2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;
3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив;
4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів;
6) перелік матеріалів, які додаються.

За змістом положень кримінального процесуального закону апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду, вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції. Особа, що подає скаргу, зобов`язана зазначити, які існують підстави для скасування або зміни судового рішення, навести обґрунтування своєї позиції.

Разом з цим, зазначені вимоги закону належним чином захисником ОСОБА_2 не виконані.

Так, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 , вважаючи вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду у вироку фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду, просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_3 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, тобто фактично ставить питання про постановлення виправдувального вироку.

Між тим, згідно з ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок без змін; змінити вирок; скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; скасувати вирок і закрити кримінальне провадження; скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:
1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;
2) необхідності застосування більш суворого покарання;
3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;
4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Таким чином, оскільки за змістом вищевказаних норм кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції виправдувальний вирок не ухвалюється, то апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 не містить належного прохання особи, яка її подала, з урахуванням тих рішень, які вправі прийняти апеляційний суд, відповідно до ст. 407 КПК України, та відповідно і обґрунтування щодо цього прохання.

За таких обставин, згідно ч. 1 ст. 399 КПК України, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 слід залишити без руху з наданням апелянту строку для усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 396-399 КПК України, суддя апеляційного суду

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2021 року стосовно ОСОБА_3 залишити без руху.

Надати захиснику ОСОБА_2 строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити захиснику, що в разі невиконання ухвали суду апеляційна скарга буде повернута.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_1