Провадження №1-кп/522/128/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003183 від 02.11.2020 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Красноярськ, Російської Федерації, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 29.10.2003 Саратським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ст. 304, ст.70 КК України до 3 років п/в.;
- 09.02.2012 Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.263 КК України до штрафу 510 гривень;
- 19.11.2012 Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців п/в, звільнений 18.07.2016 року по відбиттю строку покарання;
- 17.06.2013 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців п/в, звільнений 18.07.2016 року по відбиттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Так, 17.10.2020 р. близько 03:20 год, ОСОБА_3 ,, заздалегідь маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де на 1 поверсі будинку, розташовується квартира АДРЕСА_3 , належна ОСОБА_5 .
Дочекавшись реальної нагоди допоки мешканець квартири зі своєю сім`єю піде по своїм справам у місто, ОСОБА_3 підійшов до вікна, яке знаходиться зліва до вхідних дверей квартири, розташованих на першому поверсі будинку, через яке оглянув вміст приміщення та помітив на столі, в гостьовій кімнаті, два ноутбуки марки «HP» чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , загальною вартістю 12000,00 грн., які належать ОСОБА_5 , та в свою чергу визначив їх предметом свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій, повторно, діючи з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що його дії залишаться непоміченими для оточуючих, ОСОБА_3 , озирнув вхідні двері, які зачинялись залізними ролетами, через які і вирішив потрапити до середини.
Оглянувши ролети, ОСОБА_3 , помітив знизу на них замок, який вирішив пошкодити, заздалегідь підготовленим інструментом, а саме монтуванням, шляхом віджиму ролетів від дверної рами.
Відкривши ролети та потрапивши всередину квартири, ОСОБА_3 швидко зорієнтувавшись, направився до столу, де знаходились два ноутбуки марки «HP» чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , загальною вартістю 12000,00 грн., які належать ОСОБА_5 , підійшовши до столу він взяв вищезазначені речи та помістив їх до чорної чоловічної сумки, яку заздалегідь підготував для вчинення злочину, після чого швидко направився назад до вхідних дверей, через які й покинув місце вчинення ним кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисним діями ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 12000,00 грн.
Таким чином, встановлені достатні підстави обвинувачувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся та визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та підтвердив обставини кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті. Він підтвердив наявність фактів, викладених в обвинувальному акті, а саме, що дійсно, 17.10.2020 р. близько 03:20 год, заздалегідь маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де на 1 поверсі будинку, розташовується квартира АДРЕСА_3 . Дочекавшись реальної нагоди допоки мешканець квартири зі своєю сім`єю піде по своїм справам у місто, ОСОБА_3 підійшов до вікна, яке знаходиться зліва до вхідних дверей квартири, розташованих на першому поверсі будинку, через яке оглянув вміст приміщення та помітив на столі, в гостьовій кімнаті, два ноутбуки марки «HP» чорного кольору, та в свою чергу визначив їх предметом свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій, повторно, діючи з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що його дії залишаться непоміченими для оточуючих, ОСОБА_3 , озирнув вхідні двері, які зачинялись залізними ролетами, через які і вирішив потрапити до середини. Оглянувши ролети, ОСОБА_3 , помітив знизу на них замок, який вирішив пошкодити, заздалегідь підготовленим інструментом, а саме монтуванням, шляхом віджиму ролетів від дверної рами.
Відкривши ролети та потрапивши всередину квартири, ОСОБА_3 швидко зорієнтувавшись, направився до столу, де знаходились два ноутбуки марки «HP» чорного кольору, підійшовши до столу він взяв вищезазначені речи та помістив їх до чорної чоловічної сумки, яку заздалегідь підготував для вчинення злочину, після чого швидко направився назад до вхідних дверей, через які й покинув місце вчинення ним кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Обвинувачений щиро розкаявся, запевнив суд, що більше не вчинятиме злочинів та просив призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши заяву щодо розгляду обвинувального акту за його відсутності.
Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд встановив, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, а саме: неодружений, офіційно непрацевлаштований, раніше судимий:
- 29.10.2003 Саратським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ст. 304, ст.70 КК України до 3 років п/в.;
- 09.02.2012 Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.263 КК України до штрафу 510 гривень;
- 19.11.2012 Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців п/в, звільнений 18.07.2016 року по відбиттю строку покарання;
- 17.06.2013 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців п/в, звільнений 18.07.2016 року по відбиттю строку покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.
Санкцією ч. 3 ст. 185 КК України за вчинення злочину: карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.
Враховуючи обставини злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, у виді 3 років 1 місяць позбавлення волі.
Суд вважає, що вказаний вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати відсутні.
Речові докази до кримінального провадження не долучались.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 61, 65, 75, 76, 185 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1