Справа №463/1817/21
Провадження №1-кп/463/398/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження №0000115 від 3 лютого 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Знам`янка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, перебуваючи в цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

за ч. 3 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, о 18:00 годині 17 грудня 2019 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 (Військово-медичний клінічний центр Західного регіону), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , без поважних причин, в умовах особливого періоду, чим вчинив дезертирство самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив дезертирство самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Його дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 408 КК України.
ОСОБА_5 22 грудня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.
12 березня 2021 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за йчасті його захисника адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та наведені обставини вчинення злочину. Сторони узгодили покарання: за ч. 3 ст. 408 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням на підставі ст. 54 КК України військового звання солдат, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання. При цьому, обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди та він дав згоду на його призначення.
Відповідно до вимог ч. 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_5 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати ОСОБА_5 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 54, 65 КК України, та санкції ч. 3 ст. 408 КК України.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12 березня 2021 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000115 від 3 лютого 2020 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі з позбавленням на підставі ст. 54 КК України військового звання - солдат.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1