печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/20248/19-к від 23.04.2019 року, на майно, у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2021 до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/20248/19-к від 23.04.2019 року, на майно, у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018.

Клопотання обґрунтовано тим, що управлінням з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 127, ст. 386, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст.255, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 364 КК України.

На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018 здійснюється Головним слідчим управлінням Національної поліції України, а процесуальне керівництво у ньому прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Так, 28.03.2019 у рамках цього кримінального провадження прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 за участі понятих та співробітників правоохоронних органів проведено в квартирі за місцем проживання громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 невідкладний обшук.

В результаті проведення обшуку вилучено речі, документи та грошові кошти, про що складено протокол обшуку від 28.03.2019.

Водночас, після завершення обшуку та припинення його відеофіксації, працівниками правоохоронних органів за дорученням прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 з-під будинку вилучено припаркований автомобіль марки «TOYOTA» модель «CAMRY», 2017 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_2 .

Власником цього транспортного засобу є громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 8047.

З пояснення ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_5 є його кумою, а зазначений транспортний засіб ним придбаний у неї у розстрочку та перебував у його користуванні.

23.04.2019 за ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/20248/19-к за клопотанням прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинність, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні без участі в судовому засіданні власника його представника накладено арешт на транспортний засіб марки «TOYOTA» модель «CAMRY», 2017 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити, з викладених у вищезазначеному клопотанні підстав.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, просив відмовити.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів у матеріалах справи.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів провадження, на управлінням з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 127, ст. 386, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст.255, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 364 КК України.

На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018 здійснюється Головним слідчим управлінням Національної поліції України, а процесуальне керівництво у ньому прокурорами Офісу Генерального прокурора.

23.04.2019 за ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/20248/19-к за клопотанням прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинність, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні без участі в судовому засіданні власника його представника накладено арешт на транспортний засіб марки «TOYOTA» модель «CAMRY», 2017 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 чт 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 8 розділу 10 Порядку реалізації арештованого майна затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5 є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року ,кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (ВП),заява №31107/96,п.58, ЕСНR 1999-ІІ.) Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series A №296-А,п.42,та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99.пп.49-62,від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статі 1 Першого Протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»,пп.69 та 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються,та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п.50, Series A №98).

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 є добросовісним власником вищезазначеного транспортного засобу та не фігурує у вказаному кримінальному провадженні. Придбання майна ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про режстрацію транспортного засобі. Викладені обставини свідчать, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного у клопотанні майна, яке належить на праві власності ОСОБА_5 , на час розгляду клопотання про скасування арешту майна не підтверджуються, що обґрунтовано матеріалами доданими до клопотання, тоді як слідчим, прокурором не було наведено жодних доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірну власність ОСОБА_5 належним їй майном на підставі зазначених обставин, оскільки судовим розглядом доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та скасування арешту майна, що належить ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 8, 9, 16, 85, 98, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/20248/19-к від 23.04.2019 року, на майно, у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018 задовольнити.
Скасувати арешт транспортного засобу марки «TOYOTA» модель «CAMRY», 2017 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді від 23.04.2019 у справі 757/20248/19-к, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1