Справа № 346/1103/21
Провадження № 1-кс/346/221/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 20 січня 2021 року клопотання слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувшись до суду із вказаним клопотанням посилається на те, що слідчим відділенням Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , будучи об`єднаним з останнім єдиним злочинним умислом на придбання, зберігання та подальший збут психотропної речовини амфетаміну, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, незаконно, в порушення ст.ст. 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбачених даним законом дозволів, цілей та порядку, придбав з метою подальшого збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін в кількості 8,4612 грама, яку включено до списку № 2 таблиці II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, що є великим розміром відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188, та зберігав її з метою збуту в приміщенні квартири за місцем фактичного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , чим вчинив незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

10.03.2021 року об 17 год. 45 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

11.03.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджуються, зібраними по справі письмовими та усними доказами.
Під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 виявлено 23 пакети із речовиною, зовні схожою на амфетамін, яку він, як зазначив під час проведення обшуку, отримав від ОСОБА_8 та зберігав, що свідчить про суспільну небезпечність вказаної особи.
Таким чином, дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, тобто даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний має змогу переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки усвідомлює, що обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено сувору міру покарання.

Також знаходячись на волі матиме фактичну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки йому про них відомо, зокрема на свідків, яким він та ОСОБА_8 незаконно збували психотропні речовини, а також на підозрюваного ОСОБА_8 , який є його спільником у вказаному кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили обрати більш м"який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що раніше до кримінальної відповідальності він не притягувався.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів долучених до клопотання, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України.

Відповідно до ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам :

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме, ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Основна мета вказаної ст. 5 Конвенції полягає в тому, щоб виключити необґрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі Маккей проти Сполученого королівства). Вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа Плесо проти Угорщини).

Згідно статті 5§1(c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції) нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної в рішенні Джессіус проти Литви, особа може бути позбавлена волі на підставі статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод лише в рамках кримінального провадження, з тим, щоб вона постала перед компетентним судовим органом за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину.

З огляду на вищевказане положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, беручи до уваги подані органом розслідування докази, а саме : витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 20 січня 2021 року про внесення відомостей вчинення кримінального правопорушення передбаченогоч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.1 ст, 307, ч.2 ст. 307 КК КК України; дані рапорту слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП Літинського в якому він доповідає про те, що ним проведено обшук по місцю проживання ОСОБА_9 ; дані ухвали Коломийського міськрайонного суду від 09 березня 2021 року про надання дозволу про обшук вищевказаної квартири ОСОБА_9 ; дані протоколу обшуку від 10 березня 2021 року який було проведено в АДРЕСА_1 , в якому виявлено та вилучено три скретч-картки мобільного оператора «Київстар», дві скретч-картки мобільного оператора «Vodafone» та одна скретч-картка мобільного оператора «Lifecell», сім-картка мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , сім-картка мобільного оператора «О2» № НОМЕР_2 , банківська картка «monobank» № НОМЕР_3 , мобільний телефон «Iphone» IMEI: НОМЕР_4 , мобільний телефон «Nokia» IMEI 1: НОМЕР_5 та IMEI 2: НОМЕР_6 ; дані висновку експерта №СЕ-19/109-21/2622-НЗПРАП від 11 березня 2021 року, відповідно до якого надана на дослідження порошкоподібна речовина у полімерному пакетику містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін в загальній кількості 1,4158 грама; дані пояснень ОСОБА_5 з приводу даної події; дані протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 10 березня 2021 року в якому зафіксовано затримання ОСОБА_9 ; дані повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 11 березня ОСОБА_9 ; дані протокола допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 11 березня 2021 рокув якому він вказав, що знав, про те, що ОСОБА_10 займається збутом наркотичних засобів в якому він купляв партію наркотичних засобів; дані повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 11 березня 2021 року; дані протоколу допиту підозрюваного від 11 березня 2021 року ОСОБА_10 ; дані УІАП КП «102» ГУНП в Івано-Франківській області відповідно до яких ОСОБА_9 раніше не судимий, суд рахує, що зважаючи на вагомість доказів про підозру вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, суворість кримінальної відповідальності, що може наступити за ці дії, тому з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та з ціллю усунення можливості незаконно впливати на свідків, ухилятися від органу слідства та суду, вчиняти перешкоди слідству шляхом спілкування з іншими особами чи здійснювати дії по знищенню речей та документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає неможливим запобігання цим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту.

Також не можна залишати поза увагою і твердження прокурора про те, що на даний час ведуться слідчі дії з метою встановлення дійсних більш повних обставин вчиненого та можливих спільників підозрюваних осіб і перебування підозрюваного навіть під цілодобовим домашнім арештом може перешкодити об"єктивному розслідуванню.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 87, 107, 176-178, 182, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, із зареєстрованим місцем проживання : АДРЕСА_2 , із фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шістдесят днів - до 10 травня 2021 року.

Утримувати під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Визначити заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 (сто вісімдесят одну гривню шістсот) гривень, яка можебути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок : одержувач коштів: МФО: 820172, Код отримувача: 26289647, Банк отримувача : ДКС України, м. Київ, Рахунок: UA0002265, призначення платежу: застава по кримінальному провадженні за ОСОБА_5 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк до 10 травня 2021 року наступні обов"язки :

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-не відлучатися з м. Коломия Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-утриматися від спілкування із свідками та підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні;

-здати до відповідних органів свій паспорт для виїзду за кордон та роз"яснити, що в разі невиконання таких обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1