ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/1043/18 Головуючий у 1 інстанції Чижиченко Д.В.
Провадження № 11кп/818/1008/21 Суддя-доповідач Савченко І.Б. Категорія: ч.2 ст.186 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Савченко І.Б.,

суддів - Курило О.М., Яковлевої В.С.,

при секретарі - Боровській О.В.,

за участю прокурора - Ізотової М.О.,

обвинуваченого - ОСОБА_1 ,

захисника - Куніцина А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_1 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 серпня 2020 року, стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 серпня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, не одружений, не працюючий, з середньо-технічною освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 10 жовтня 2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,

визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2017 року та остаточно призначено до відбуття 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Вказаним вироком встановлено, що 10 лютого 2018 р. о 15.00 год. ОСОБА_1 , після сумісного вживання алкогольних напоїв зі своїми знайомим, ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання в коридорі кімнати АДРЕСА_2 , вирішив вчинити відкрите заволодіння планшетом «Nomi С07008», який знаходився в правій кишені штанів останнього, із застосуванням насильства. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 спочатку підійшов до ОСОБА_2 , а потім, використовуючи фактор несподіванки, застосовуючи фізичну силу, діючи умисно, наніс приблизно п`ять ударів кулаком в обличчя потерпілого. У свою чергу ОСОБА_2 , побоюючись за стан свого здоров`я, захищаючись від ударів, став прикривати руками свою голову. Однак, ОСОБА_1 , не дивлячись на те, що ОСОБА_2 , захищався від його ударів, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, відкрито заволодів планшетом «Nomi С07008», який вихопив рукою з правої кишені штанів потерпілого. Надалі, ОСОБА_1 силою виштовхав ОСОБА_2 з коридору своєї кімнати та зачинив вхідні двері на ключ. Своїми діями ОСОБА_1 спричинив потерпілому ОСОБА_2 синець в лівій навколо очній ділянці з крововиливом під з`єднувальну оболонку лівого ока, синець та садно на слизовій оболонці нижньої губи, що викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №835-ая/18 від 12 січня 2018 р. Після цього, ОСОБА_1 , звернувши на свою користь відкрито викрадено майно потерпілого, розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_2 матеріальну шкоду 625 гривень.

Не погодившись з рішенням районного суду прокурор у кримінальному провадженні Касьяненко Я.М. та обвинувачений ОСОБА_1 подали на нього апеляційні скарги.

Прокурор до початку апеляційного розгляду відмовився від поданої апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі просить вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 серпня 2020 року скасувати та направити кримінальне провадження до суду першої інстанції за вчинення ним злочину не за ч.2 ст. 186 КК України, а за ч.2 ст. 125 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що не наносив потерпілому тілесні ушкодження з метою заволодіння його майном, а при виникненні сварки між ним та потерпілим, які були в стані алкогольного сп`яніння він виганяв потерпілого зі своєї квартири, але той пручався та він наніс йому декілька ударів, та після того, як потерпілий пішов він знайшов його телефон та попрохав сусідок зателефонувати по останньому номеру для того щоб повернути телефон.

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи апеляційні доводи обвинуваченого, колегія суддів зазначає, що вина обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України підтверджуються показами потерпілого та свідків, які були допитані під час судового засідання, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_2 , який зазначив, що 10.02.2018 року 10:00 год. він подзвонив однокласникові ОСОБА_1 та домовився з ним зустрітися біля магазину, який знаходиться на перехресті вулиць Чехова та Тімірязєва в м. Харкові. В призначений час вони зустрілися та направились до магазину де придбав ОСОБА_1 сигарет. Після чого вони вийшли з магазину і разом пішли до однокласника ОСОБА_3 , де вони усі разом почали розпивати спиртні напої, при цьому ще фотографувались на його планшет «Номі», який він раніше придбав за 1250 грн. Того ж дня о 14:00 год. він та ОСОБА_1 вирішили попрощатися з ОСОБА_4 та піти з його будинку до місця мешкання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . На вході, в коридорі, останній запропонував зняти верхній одяг та взуття, він почав роздягатися, при цьому планшет був у нього в руках, оскільки він достав його з карману, та в цей час ОСОБА_1 почав його бити, ударивши в обличчя кілька разів, близько 3 якщо точніше, планшет в цей час вже був у обвинуваченого, та вигнав ОСОБА_2 з приміщення. Він почав стукати у двері та вимагати щоб ОСОБА_1 повернув планшет, але ж останній не відчиняв двері. На шум вийшли сусіди та попрохали його не шуміти та він пішов з приміщення. На вулиці він викликав поліцію, та вони всі разом пішли до ОСОБА_1 до дому, стукали у двері, дзвонили на мобільний телефон, але їм ніхто так і не відповів, тоді він разом з поліцейськими поїхали у відділ поліції, де написав заяву про злочин, скоєний ОСОБА_1 . Коли він повернувся до обвинуваченого, та останній повідомив, що віддав планшет сестрі ОСОБА_5

- показами свідка ОСОБА_6 , яка вказала, що 10.02.2018 року вони разом з сусідкою ОСОБА_7 повернулись до дому за адресою: АДРЕСА_3 . В коридорі вони зустріли сусіда ОСОБА_1 з планшетом у руках. Він попросив їх набрати останній у списку контактів номер телефону, оскільки він не розуміє, як користуватися планшетом. ОСОБА_6 погодилась. На дзвінок відповідала жінка на ім`я ОСОБА_8 . Вона повідомила, що знайшла планшет та хоче його повернути, таку інформацію її попросив повідомити обвинувачений. Жінка погодилась, зустрівшись вона віддала планшет. Аналогічні покази надала і свідок ОСОБА_7 .

Також винуватість підтверджується письмовими доказами:

-протоколом огляду місця події від 10 лютого 2018 р. Місцем огляду є квартира АДРЕСА_4 . Під час цієї слідчої дії, в присутності понятих, було виявлено планшет «Nomi С07008»;

- висновком товарознавчої експертизи від 21 лютого 2018 р. №3843 яким встановлено вартість викраденого майна, яка складає 625 гривень;

-висновком експерта №835-ая/18 від 12 січня 2018 р., яким встановлено, що у ОСОБА_2 встановлені наступні тілесні ушкодження: синець в лівій навколоочній ділянці з крововиливом під з`єднувальну оболонку лівого ока, синець та садно на слизовій оболонці нижньої губи. Ці ушкодження утворилися: синець в лівій навколоочній ділянці з крововиливом під з`єднувальну оболонку лівого ока від ударної травматичної дії тупого твердого предмету, синець на слизовій оболонці нижньої губи за механізмом удар або удар-стиснення, садно- за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за 1-3 доби до моменту огляду. Цей висновок підтверджується характером ушкоджень, а також стадією загоєння садна і кольором синців. За ступенем тяжкості ці тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20 лютого 2018 р. за участі потерпілого ОСОБА_2 , під час якого він показав та розказав про час, місце скоєння відносно нього злочину, а також про механізм спричинення йому тілесних ушкоджень саме ОСОБА_1 ;

-висновком експерта №11117-ая/18 від 21 лютого 2018 р., що показання ОСОБА_2 , дані ним при проведенні слідчого експерименту від 20 лютого 2018 р., в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині способу спричинення та механізму утворення ушкоджень у ОСОБА_2 , на які він вказує у допиті.

Отже підстав для скасування рішення суду першої інстанції та направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд з причин не правильної кваліфікації дій обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

Будь яких підстав для обмови обвинуваченого з боку потерпілого колегія суддів не вбачає. Щодо повернення планшету сестрі потерпілого обвинуваченим через сусідів , то колегія суддів вбачає , що воно було здійснено обвинуваченим для пом`якшення своєї відповідальності , оскільки він зрозумів, що вчинив новий злочин в період іспитового строку.

Згідно приписів ч.2 ст.404КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Так суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_1 керувався принципами законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочині врахував: характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, його відношення до скоєного злочину, особу ОСОБА_1 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, раніше судимий, не одружений, не працює.

Окрім цього суд врахував відповідно до ст.67 КК України обставину, що обтяжує покарання -скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Однак колегія суддів вважає необхідним визнати у якості обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, добровільне відшкодування завданої шкоди та відсутність претензій з боку потерпілого.

Тому колегія суддів вважає за можливе змінити вирок суду в частині призначення остаточного покарання , пом`якшивши його.

Керуючись ст.ст. 405,407,408 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В порядку ст. 404 КПК України вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 серпня 2020 року, стосовно ОСОБА_1 змінити.

Визнати ОСОБА_1 засудженим за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2017 року остаточно визначити покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

В решті вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 серпня 2020 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді