26.07.2021 Справа № 756/9094/20

Справа № 756/9094/21
№ 1-в/756/183/21
про повернення клопотання
«26» липня 2021 року м.Київ
Суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році",-
До Оболонського районного суду м. Києва надійшо клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році".
Дослідивши заяву з додатками, приходжу до наступного висновку.
Судом встановлено,що вироком оболонського районного суду м.Києва від 18.06.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили 19.07.2021 року.
7 вересня 2017 року набрав чинності Закон України N 1810-VIII від 22 грудня 2016 року "Про амністію у 2016 році". Відповідно до ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Питання щодо територіальної підсудності розгляду клопотань про застосування амністії до засуджених, - не врегульовано ні в Законі України N 392/96-ВР від 1 жовтня 1996 року "Про застосування амністії в Україні", ні в ст. 85 КК України, якою закріплено норми про звільнення від покарання на підставі закону України про амністію або акта про помилування, ні в ст. ст. 537, 539 КПК України, якими визначено процесуальний порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку.
Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, до яких належать, зокрема, верховенство права, законність, доступ до правосуддя. З урахуванням вказаного, вважаю, що в клопотанні засуджений фактично порушує питання про звільнення від покарання, тому за аналогією має вирішуватись відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10, 11, 13 цього Кодексу.
Судом встановлено, що на теперішній час засуджений ОСОБА_2 утримується в Державній установі "Київський слідчий ізолятор".
З огляду на вищенаведене, клопотання засудженого ОСОБА_2 не підлягає розгляду в Оболонському районному суді м.Києва, оскільки воно повинно вирішуватись місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок. (де засуджений відбуває покарання), тому його слід повернути заявнику для подання за належністю.
На підставі вищевикладеного, ст. ст. 85, 86 КК України, керуючись ч. 6 ст. 9, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, суддя, -
Клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році"- повернути заявнику.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала клопотання.
Роз`яснити заявникові його право звернутися з даним клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1