ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №637/391/17 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/148/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.246 КК України
УХВАЛА
Іменем України

02 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ДП «Куп`янське лісове господарство» ОСОБА_10 на вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 03.12.2018 стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,
засуджений за ст. 246 КК України до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави в розмірі 1700 гривень.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, з середньою освітою, розлучений, працюючий ТОВ «Глобал Інвест Системс» різноробочим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
засуджений за ст. 246 КК України до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави в розмірі 1700 гривень.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, з середньою-технічною освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,
засуджений за ст. 246 КК України до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави в розмірі 1700 гривень.
Цим же рішенням суду вирішена доля процесуальних витрат та застосована спеціальна кваліфікація.

Згідно вироку, 03.09.2016 близько 11год. 00хв. ОСОБА_7 , діючи спільно у групі за попередньою змовою з ОСОБА_9 . ОСОБА_8 без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів лісорубного або лісового квитка, діючи всупереч п.п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою КМУ № 761 від 23.03.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», маючи на меті здійснити незаконну порубку лісових насаджень, прибули до кварталу № 195, виділу № 1 Державного підприємства «Куп`янське лісове господарство», розташованого в адміністративних межах Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, де в порушення вимог ст.ст. 4, 69 Лісового кодексу України, умисно із заготовленим та прилаштованим майном, а саме, бензопилами «Дніпро М», БП-451 та «Дніпро М», БП-451 з написом «Forvard», здійснили незаконну порубку 3-х листвяних дерев породи дуб, відділивши стовбур дерев від коріння, діаметром 40см.
В результаті незаконної порубки 3-х дерев породи дуб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Державному підприємству «Куп`янському лісовому господарству» завдана матеріальна шкода у розмірі 19165,44грн.
В апеляційній скарзі представник потерпілого не погоджується з рішенням суду про залишення без розгляду його цивільного позову до обвинувачених та стверджує, що таке рішення суду не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.Апелянт вказує, що його право на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала цю шкоду, є абсолютним. Тому просить вирок змінити в частині вирішення цивільного позову та стягнути, завдану підприємству матеріальну шкоду 19165,44грн.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу представника потерпілого в частині хибності рішення суду першої інстанції щодо залишення цивільного позову представника потерпілого без розгляду, вислухавши думку обвинувачених, які заперечували проти апеляційної скарги та просили залишити вирок суду без змін посилаючись на те, що вони вже сплатили призначений штраф, перевіривши та обговоривши доводи учасників апеляційного розгляду в сукупності з матеріалам кримінального провадження, судова колегія визнає наступне.
В судове засідання представник потерпілого вкотре не з`явився, не повідомляє суд про причини неприбуття на призначені судові засідання, суд апеляційної інстанції вживав всі можливі заходи для його участі в справі, враховуючи думу прокурора та обвинувачених, які пояснили, що оскільки представник потерпілого належним чином повідомлявся, то, вважають за можливе продовжити розгляд справи за його відсутності.
Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за описаних у вироку обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України та правильність юридичної кваліфікації скоєного ними злочину ніким не оскаржувались; ніким ці висновки не піддавались сумнівам і в апеляційному засіданні, а тому, розглядаючи кримінальне провадження в межах апеляційних вимог, судова колегія ці обставини не перевіряє.

Що стосується апеляційних вимог представника потерпілого про незаконне та необґрунтоване рішення суду про залишення без розгляду його цивільного позову до обвинувачених, то колегія суддів знаходить їх слушними.

В силу п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України, потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Стаття 61 КПК України визначає, що цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, та яка в порядку, встановленому цим кодексом, пред`явила цивільний позов.
Представник потерпілого, відповідно до ст. 58 КПК України, користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє.
Статтями 127-130 глави 9 КПК України встановлюють процедуру відшкодування (компенсації) шкоди у кримінальному провадженні, підготовки до розгляду та розгляду і вирішення цивільного позову. Зокрема,ж ст. 128 КПК України передбачає, що цивільний позов може бути заявлений до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого, під час кримінального провадження, але до початку судового розгляду.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, що під час досудового розслідування представник потерпілого ОСОБА_10 подала позовну заяву про відшкодування майнової та морально шкоди завданої злочином та заяву про забезпечення позову (т.1 а.кр.пр.18-19).

Таким чином, представник потерпілого, заявляючи цивільний позов до обвинувачених до початку судового розгляду, вказані норми закону виконала.

В судовому засіданні 25.10.2018 суд, як видно з журналу судового засідання, прокурором було оголошено обвинувальний акт та цивільний позов представника потерпілого до обвинувачених.

В судовому засіданні 15.11.2018, згідно із звукозаписом судового засідання, представник потерпілого ОСОБА_10 підтримала поданий нею цивільний позов.

В наступних судових засіданнях були заслухані судові дебати, в ході яких учасники судового розгляду висловились також і по суті заявлених позовних вимог, надано останнє слово обвинуваченим, ухвалено та проголошено вирок.

В силу ч. 3 ст. 129, а також ст. 326 КПК України, суд вправі залишити цивільний позов без розгляду, якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, крім випадків, встановлених цією статтею.

У цьому випадку вказана процесуальна норма застосована бути не могла, бо представник потерпілого ОСОБА_10 , вона же - представник цивільного позивача, приймала участь у судовому засіданні, висловлювала свої міркування щодо заявленого цивільного позову, підтримувала його.

Вказаних у ч. 1 ст. 326 КПК України випадків, у матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Отже, приймаючи рішення про залишення без розгляду цивільного позову представника потерпілого, суд першої інстанції допустив істотне порушення вказаних вище норм кримінального процесуального закону, які перешкоджали йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що вже саме по собі слід визнати достатньою підставою для скасування цього рішення - в частині залишення позову представника потерпілого без розгляду.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення про залишення цивільного позову представника потерпілого ОСОБА_10 без розгляду, остільки судова колегія, погоджуючись з доводами цього апелянта про незаконність самого вказаного рішення, задовольняє апеляційну скаргу в цій частині і скасовує його.

Водночас, керуючись принципом безпосередності дослідження доказів судом, визначеним у ст. 23 КПК України, маючи на увазі, що цивільний позов суд першої інстанції залишив без розгляду, отже у вироку надані на обґрунтування цивільного позову докази не досліджувались та не оцінювались, колегія суддів позбавлена можливості безпосередньо дослідити згадані докази, надати їм оцінку та прийняти рішення по суті позовних вимог, а тому у цій частині апеляційну скаргу залишає без задоволення та призначає новий розгляд цивільного позову в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, що відповідає положенням ч. 7 ст. 128 КПК України.

В силу вказаного вище, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 03.12.2018 стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати в частині залишення цивільного позову без розгляду та призначити в цій частині новий судовий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді