Справа № 592/3327/21
Провадження № 1-кс/592/1781/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2021 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:
23.03.2021 року до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла вищевказана скарга, яку заявник підтримав у судовому засіданні та вимоги мотивує тим, що Сумським РУП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000031, внесеному до ЄРДР Сумською обласною прокуратурою від 18.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України.
09.03.2020 року ОСОБА_3 звернувся до процесуального керівника, прокурора Сумської місцевої прокуратури, у кримінальному провадженні №0000031 із клопотанням про визнання його потерпілим та допуску до проведення слідчих і процесуальних дій. Постановою слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 13.03.2021 року, яка надійшла звичайним листом на адресу скаржника, відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 .
Скаржник вважає таке процесуальне рішення слідчого незаконним, таким, що ґрунтується на неперевірених фактах і порушує права потерпілого, визначені КК та КПК України, а тому просить скасувати постанову слідчого від 13.03.2021 року як незаконну та зобов`язати слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000031 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України.
Ухвалою суду від 24.03.2021 року відкрито провадження з розгляду скарги, розгляд якої призначено на 26.03.2021 року з викликом сторін.
Прокурор та слідчий, повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду скарги, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких пояснень з приводу заявлених вимог не надали. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, заслухавши думку скаржника та вивчивши матеріали справи, вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що у провадженні Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000031, внесене до ЄРДР від 18.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України. Досудове розслідування розпочато за заявою ОСОБА_3 від 02.02.2021 року (а.с.11-12).
09.03.2020 року ОСОБА_3 звернувся до процесуального керівника, прокурора Сумської місцевої прокуратури, у кримінальному провадженні №0000031 із клопотанням про визнання його потерпілим та допуску до проведення слідчих і процесуальних дій (а.с.9-10).
Постановою слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 13.03.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 09.03.2021 року (а.с.4-7)
Скаржник вважає дане процесуальне рішення слідчого незаконним, таким, що ґрунтується на неперевірених фактах і порушує права потерпілого, визначені КК та КПК України.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно положень ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1).
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2).
Тобто, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5).
У відповідності до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Постанова слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 13.03.2021 року про відмову у задоволенні клопотання мотивована відсутністю будь-яких підтверджуючих документів щодо завдання ОСОБА_3 матеріальної шкоди, а також доведення того, що він є керівником ГО «Стоп корупція». У заяві про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, ОСОБА_3 виклав відомості, згідно яких потерпілим повинен бути ОСОБА_5 , а не заявник.
Вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, викладеного у формі постанови, повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Вказані положення були дотриманні слідчим.
При дослідженні оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч. 2 ст. 9 КПК України, що передбачає всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення. Суд погоджується з висновками слідчого, враховуючи при цьому, обставини кримінального провадження і вважає, що доводи заявника, викладені у скарзі та, відповідно, клопотанні про визнання його потерпілим, не в повній мірі відповідають фактичним обставинам, не мітяться конкретизованого обґрунтування в чому саме полягає завдана моральна шкода та який її розмір.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000031 проводиться за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, якою передбачено кримінальну відповідальність за вимогу передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці (вимагання).
З об`єктивної сторони вимагання характеризується двома взаємопов`язаними діями: 1) пред`явленням майнової вимоги; 2) погрозою застосування насильства, знищення або пошкодження майна, заподіяння іншої шкоди.
Майнова вимога визнається вимаганням за умови, що вона поєднана з психічним насильством. Пред`являючи до потерпілого майнові претензії, вимагач розуміє, що вони не будуть задоволені, якщо потерпілого до цього не примусити, не присилювати робити певним чином.
Смисл погрози при вимаганні полягає у залякуванні особи, до якої пред`явлена вимога, з метою забезпечити вигідну для винного поведінку.
Разом з тим, клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, а також заява про вчинення злочину не містять жодних обґрунтованих доводів та аргументів на підтвердження пред`явлення до нього майнової вимоги і висловлення погрози застосування насильства, знищення або пошкодження майна, заподіяння іншої шкоди у випадку її невиконання.
За викладених обставин, заявником не надано належних і допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку про законність та обґрунтованість вимог скарги, а відтак оскаржувана постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 13.03.2021 року прийнята обґрунтовано, на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення, в межах компетенції та у спосіб, передбачений законом, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити за необґрунтованістю.
Керуючись ст.ст. 9, 110, 303-307, 309, КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1