ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/364/21 (1-кс/636/113/21
Провадження № 11-сс/818/323/21 Суддя доповідач ОСОБА_1
Категорія: домашній арешт
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29 січня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000262 від 28.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29 січня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000262 від 28.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.
Згідно оскаржуваної ухвали, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та покладено на нього наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;
4) не спілкуватись з потерпілим, свідками, експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні без присутності слідчого, прокурора або суду.
На зазначену ухвалу слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу прокурор зазначає, що ухвалу слідчого судді вважає незаконною та необґрунтованою. Вважає, що слідчим суддею при ухваленні рішення не в повному обсязі з`ясовано ризики, які наявні у вказаному кримінальному провадженні, а також не оцінено у сукупності всіх обставин, передбачених ст. 178 КПК України. Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігти вищезазначеним ризикам.
Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим засобами телефонного зв`язку про дату та час та місце розгляду справи (а.с.75), однак у судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.
Відповідно до положень ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Між тим, відповідно до висновків, викладених у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, в контексті ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Згідно з уставленою практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).
Більш того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.1996 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З матеріалів справи вбачається, що CВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000262 від 28.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
28.01.2021 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
28.01.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
28.01.2021 слідчий ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Чугуївськогоміського суду Харківської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на тяжкість кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у незакінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, слідчий вважав, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Також, ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідка, чим перешкоджатиме встановленню істини у зазначеному кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, а саме й надалі вчиняти тяжкі злочини, в тому числі злочини проти життя і здоров`я особи, також враховуючи ту обставину, що ОСОБА_5 є раніше судимим, тому останній на шлях виправлення та перевиховування не став і знову підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, доданими слідчим до клопотання. Враховуючи тяжкість покарання за скоєне ОСОБА_5 кримінальне правопорушення та особу підозрюваного, вважав, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України. З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, доведених слідчим та прокурором в суді; відомостей про особу підозрюваного, який відповідно до вимог ст. 89 КК України судимостей не має, зі слів - одружений, зі слів - має неповнолітнього сина 16 років, зі слів є інвалідом ІІ групи, пересувається за допомогою милиць, має постійне місце проживання, певні соціальні зв`язки за місцем мешкання; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважав можливим застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурор, слідчий, не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків. Крім того, слідчим суддею першої інстанції враховані пояснення підозрюваного, які не спростовані стороною обвинувачення, про те, що підозрюваний після конфлікту з потерпілим не намагався знищити сліди, не переховувався від правоохоронних органів.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри та можливості застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, який буде достатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні слідчого та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, з покладенням на підозрюваного відповідний обов`язків, передбачений ч.5 ст. 194 КПК України, в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Доводи апеляційної скарги з твердженнями стосовно неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу не свідчить про необґрунтованість судового рішення. Виходячи зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, всім обставинам справи слідчим суддею надана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України.
Крім того, суддею врахована практика ЄСПЛ, конкретні обставини справи. Суворість покарання, яка є суттєвим, проте не єдиним елементом, що має враховуватись під час обрання запобіжного заходу, не може слугувати підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування або суду, здійснювати вплив на потерпілого та свідка чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, не підтверджені належними доказами. Будь-яких відомостей про можливість вчинення підозрюваним вказаних дій, ні слідчим, ні прокурором не надано.
На час подання апеляційної скарги доводи прокурора щодо неефективності обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, нічим не підтверджені, тобто немає відомостей щодо порушення цього запобіжного заходу або спроб вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому, колегія суддів не може з ними погодитись. Разом з цим, за наявності таких відомостей, прокурор не позбавлений можливості ставити питання про застосування щодо ОСОБА_5 більш суворого запобіжного заходу.
Під час апеляційного розгляду було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 пересувається за допомогою милиць, що свідчить про наявність у нього очевидних фізичних вад.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, а доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують.
У випадку недотримання ОСОБА_5 умов запобіжного заходу визначеного ухвалою слідчого судді, колегія суддів зазначає, що слідчий та прокурор не позбавлені права звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді в порядку, визначеному КПК України, щодо зміни запобіжного заходу.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407 ч.3 п.1, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29 січня 2021 року - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді