Справа № 182/2658/21
Провадження № 1-кс/0182/528/2021
У Х В А Л А
Іменем України
28.04.2021 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

зацікавленої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі, клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль «Mercedes Benz» д.н. НОМЕР_1 зеленого кольору vin НОМЕР_2 у кримінальному провадженні №0000197, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Mercedes Benz» д.н. НОМЕР_1 зеленого кольору vin НОМЕР_2 , який вилучено в ході огляду від 23.04.2021 р., з метою збереження речових доказів.

В клопотанні зазначено, що 23.04.2021 року приблизно о 15.33 год. по пр. Трубників, 25 в м. Нікополь Дніпропетровської області, працівникам Нікопольського РУП було зупинено автомобіль Мерседес Бенц д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу було виявлено, що номера кузову автомобіля відрізняється від номеру кузова зазначеному в свідоцтві.

23.04.2021 року за даним фактом розпочато кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000197 за правовою кваліфікацією ст. 290 КК України.

23.04.2021 проведено огляд автомобіля «Мерседес Бенц» д.н. НОМЕР_1 , під час огляду встановлено, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 на автомобіль «Mercedes Benz» д.н. НОМЕР_1 у графі номер кузову вказано VIN НОМЕР_4 , в свою чергу на кузові самого автомобіля зазначено номер кузову VIN НОМЕР_2 . Автомобіль «Mercedes Benz» д.н. НОМЕР_1 зеленого кольору vin НОМЕР_2 визнано постановою дізнавача від 23.04.2021 р. речовим доказом.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та зазначив, що вилучений автомобіль «Мерседес Бенц» д.н. НОМЕР_1 має суттєве значення при розслідуванні даного кримінального правопорушення, оскільки є речовим доказом і містить на собі сліди вчинення злочину. Крім того, він необхідний для забезпечення проведення судово-трасологічної експертизи.

ОСОБА_4 заперечував проти накладення арешту на вилучений у нього автомобіль і повідомив, що знайшов оголошення на сайті про продаж авто,після чого зустрівся з продавцем та придбав його, при цьому переоформлення не здійснював. Про те, що у автомобіля відрізняється номер кузову він дізнався від співробітників поліції.
Перевіривши матеріали, надані в обґрунтування клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором обґрунтовано належним чином заявлене клопотання та воно підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям , зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст. 170 КПК України).

Так, за приписами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить в тому числі арешт майна, застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 4) можливість спеціальної конфіскації майна; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого і третіх осіб.

В разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує наймеш обтяжливий спосіб арешту майна

Будь-яке втручання з боку представників влади в безперешкодне користування особою своїм майном повинне бути «законним». Представники органів державної влади мають право контролювати використання майна лише на підставі законів. Таке втручання має бути законним і не свавільним («Фрізен гроти Російської Федерації» від 24 березня 2005 р., «Бакланов проти Російської Федерації» від 09 червня 1905 р., «Коновалов проти Російської Федерації» від 24 травня 2007 р. та н.). У справі «Ісмаілов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня/2008 р.) ЄСПЛ встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі.
Слідчий суддя вважає доведеним ту обставину, що злочин був вчинений і є обґрунтовані підстави вважати, що вилучений під час огляду автомобіль є доказом такого злочину, який відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки цей доказ зберіг на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.
Об`єктивно існує загроза приховування, перетворення речового доказу, оскільки досудове розслідування тільки розпочато і не проведенні всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження зазначеного транспортного засобу, а фактичний користувач транспортного засобу ОСОБА_4 , може у будь-який час його продати, знищити сліди злочину. До того, ОСОБА_4 не надав будь-яких документів, які б підтверджували законність його права володіння зазначеним транспортним засобом.

Отже матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на автомобіль «Mercedes Benz» д.н. НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і інтереси власника та володільця цього майна та не матиме тяжких наслідків, оскільки проведення експертних досліджень безпосереднього потрібен вказаний транспортний засіб та арешт майна носить тимчасовий характер.

Тому, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню автомобіля «Mercedes Benz» д.н. НОМЕР_1 , на нього необхідно накласти арешт, залишивши на зберігання на території Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Станіславського, 1.

Відповідно до ст. 100 КПК України на стадії до судового розслідування зберігання речових доказів, які вилучені слідчим прокурором, здійснюється стороною обвинувачення у порядку встановленому КМУ. Таким чином клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.170-173,309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000197 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Mercedes Benz» д.н. НОМЕР_1 зеленого кольору vin НОМЕР_2 , який вилучений у ОСОБА_4 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та використання.

Зазначений автомобіль залишити на зберіганні в Нікопольському РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Станіславського, 1.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено 09.00 год. 05.05.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1