Єдиний унікальний номер справи № 201/1971/21
Номер провадження № 1-кп/201/575/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , отримавши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 19 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Звенигородка Олександрійського районну Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час відбуваючого покарання в ДУ Синельниківська виправна колонія №94 Дніпропетровської області, Синельниківській район, с. Шахтарське, вул. Миру 7-а

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2021 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 19 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України із клопотанням про розгляд даного обвинувального акту у спрощеному порядку.

До вказаного обвинувального акту додано письмову заяву ОСОБА_2 , складену в присутності його захисника ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Вивчивши обвинувальний акт, клопотання про проведення розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, письмову заяву ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_3 та матеріали кримінального провадження № 0000409, приходжу до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню до предмету доказування входять, в тому числі, подія злочину (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно до наданого суду обвинувального акту обвинуваченому ОСОБА_2 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КПК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Так, виходячи з викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, викладених в обвинувальному акті, ОСОБА_2 інкримінується, що «…18 лютого 2020 року о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 знаходячись в Тунельній балці, яка розташована у південно-східній частині Соборного району міста Дніпро, між вулицею Космічною та проспектом Гагаріна, побачив на землі паперовий згорток, в якому знаходилась речовина зеленого кольору, рослинного походження в сухому та подрібненому стані, ззовні схожа на канабіс, після чого поклав знайдений паперовий згорток у зовнішню праву кишеню куртки, яка була на ньому одягнена… Далі, 19 лютого 2020 року близько 10 години 30 хвилин, ОСОБА_2 , маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичних речовин без мети збуту, перебував біля буд. № 6 по вул. Шевченка в м. Дніпро, де у присутності понятих добровільно видав працівникам поліції Соборного ВП ДВП ГУНА в Дніпропетровській області паперовий згорток в середині якого була подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, масою 9,8649г, яка є канабісом та відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 8,9180 г».

Отже, виходячи з саме такого викладу обвинувачення, слідує, що, 18 лютого 2020 року о 17 годині ОСОБА_2 знайшов паперовий згорток із наркотичним засобом канабіс та поклав до карману своєї куртки, тобто незаконно придбав його без будь-якої мети, а наступного дня 19 лютого 2020 року ОСОБА_2 вже мав злочинний умисел на зберігання наркотичних речовин без мети збуту.

Таким чином, орган досудового розслідування не вказав у висунутому ОСОБА_2 обвинуваченні, а значить і не встановив, такі суттєві обставини, які відповідно до вимог ст. 91 КПК України підлягають встановленню та доказуванню у кримінальному провадженні, як мета та мотив вчинення злочину, зокрема, незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу, більш того, невірно зазначивши у формулюванні обвинувачення предмет злочину наркотична речовина, у той час, коли виявлена та вилучена у ОСОБА_2 речовина рослинного походження масою 9,8649 г є наркотичним засобом канабісом.

Більш того, невірне зазначення у формулюванні обвинувачення предмету злочину суперечить правовій кваліфікації кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, якою передбачена кримінальна відповідальність за незаконне придбання, зберігання тощо наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.
Окрім того, виходячи з такого викладу обвинувачення, залишається не зрозумілим де саме обвинувачений ОСОБА_2 зберігав наркотичний засіб з моменту його придбання, тобто з 17 години 18 лютого 2020 року до моменту добровільної видачі працівникам поліції о 10 годині 30 хвилин 19 лютого 2020 року, і чи не пересувався останній із наркотичним засобом будь-яким транспортом за вказаний період.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що формулювання обвинувачення не містить таких суттєвих обставин, що підлягають встановленню та доказуванню у кримінальному провадженні, як мета та мотив вчинення злочину, містить певні протиріччя щодо предмету злочину, не може бути визнане конкретним, зрозумілим та детальним, як того передбачають вимоги кримінального процесуального закону та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, викладені факти свідчать про неналежне встановлення органом досудового розслідування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що зумовило всупереч вимогам закону пред`явлення ОСОБА_2 неконкретного обвинувачення, чим суттєво порушено право останнього на захист.

Окрім цього, відповідно ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором.

Так, наданий суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 , складений 18 лютого 2021 року, затверджений прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 .

Положеннями ст. 36 КПК України визначені повноваження прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Проте, в порушення наведених вище вимог кримінального процесуального закону, обвинувальний акт, складений 18 лютого 2021 року, затверджений прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , яка не має повноважень здійснювати повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, оскільки не була визначена керівником органу прокуратури після початку досудового розслідування, про що свідчить наявна в матеріалах кримінального провадження № 0000409 постанова заступника керівника Дніпропетровська місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 04 серпня 2020 року про визначення групи прокурорів (процесуальних керівників) без підпису останнього (а.с. 57).
Більш того, в матеріалах цього кримінального провадження на аркуші справи 7 міститься постанова заступника керівника Дніпропетровська місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 19 лютого 2020 року про визначення групи прокурорів (процесуальних керівників) також без підпису останнього.

Наведені обставини свідчать про те, що у даному кримінальному провадженні взагалі не визначалися ані прокурор, ані група прокурорів (процесуальних керівників), що є грубим порушенням вимог ст. 37 КПК України, адже процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, у тому числі, і погодження повідомлення про підозру, здійснював прокурор ОСОБА_4 , яка не була призначена у встановленому законом порядку.

Окрім цього, під час дослідження доданих до обвинувального акту матеріалів кримінального провадження № 0000409 встановлено наступне.

Так, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України внесені 19 лютого 2020 року за № 0000409 .

07 квітня 2020 року ОСОБА_2 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (а. с. 28-33).

07 квітня 2020 року відносно ОСОБА_2 складений обвинувальний акт, який спрямований до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (а. с. 48-50).

Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2020 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України повернутий прокурору для виконання глави 25 КПК України.

При цьому, матеріали кримінального провадження № 0000409 з невідомих причин взагалі не містять матеріалів судової справи № 201/3590/20 (номер к/п 1-кп/201/1182/2020) та супровідного листа з відміткою органу прокуратури про отримання вказаного обвинувального акту, які направлені судом до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області 03 серпня 2020 року та відповідно до наявної у суду копії супровідного листа від 03 серпня 2020 року про направлення обвинувального акту з матеріалами на 49 аркушах та 5 дисків до органу прокуратури, отримані останнім наступного дня 04 серпня 2020 року, про свідчить відповідна відмітка органу прокуратури про отримання цих матеріалів.

Отже, враховуючи, що в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України 07 квітня 2020 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», то, виходячи з сукупного аналізу положень кримінального процесуального закону, після повернення вказаного обвинувального акту прокурору для виконання вимог глави 25 КПК України, повідомлення про підозру останнього у вчиненні вже кримінального проступку має бути здійснено у встановлених п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України межах строку досудового розслідування.

Таким чином, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України слід рахувати з моменту повідомлення ОСОБА_2 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто з 07 квітня 2020 року.

Водночас, виходячи з того, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 , складений 07 квітня 2020 року, був повернутий судом прокурору для виконання вимог глави 25 КПК України, то строк досудового розслідування слід рахувати з 04 серпня 2020 року, тобто з дня отримання органом прокуратури цих матеріалів.

Так, в матеріалах кримінального провадження наявна постанова слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 06 жовтня 2020 року про зупинення досудового розслідування даного кримінального провадження на підставі ст. 280 КПК України, у зв`язку із розшуком ОСОБА_2 , яка винесена слідчим вже поза межами строку досудового розслідування, який у даному випадку сплинув 05 жовтня 2020 року, що є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Більш того, слідчий ОСОБА_6 зупиняючи досудове розслідування у даному кримінальному провадженні 06 жовтня 2020 року саме з підстав переховування ОСОБА_2 від органу досудового розслідування, оголосив розшук останнього лише 05 листопада 2020 року, тобто через місяць після прийняття рішення про зупинення.

Отже, слід зазначити, що повідомлення ОСОБА_2 про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України 18 лютого 2021 року, проведення допиту останнього 18 лютого 2021 року, інших слідчих (розшукових) дій тощо здійснено слідчим вже поза межами строку досудового розслідування даного кримінального провадження.

Поряд із цим, органом досудового розслідування грубо порушено право ОСОБА_2 на захист, оскільки останній був 18 лютого 2021 року повідомлений про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України без присутності свого захисника ОСОБА_3 , який, виходячи з наявних в матеріалах кримінального провадження постанови слідчого про доручення призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням від 17 лютого 2020 року та копії доручення для надання безоплатної вторинної допомоги особі у кримінальному провадженні від 17 лютого 2021 року № 004-0069194, був призначений ще 17 лютого 2021 року для здійснення захисту ОСОБА_2 .
Таким чином, наведені вище грубі порушення прокурором вимог кримінального процесуального закону позбавляють суд об`єктивної можливості провести розгляд наданого до суду обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідно до вимог ст. 382 КПК України, а тому обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження підлягають поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 369-372, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 19 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та додані до нього матеріали повернути прокурору для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1