Справа № 405/2969/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький клопотання старшого слідчого ВР ЗСГСД СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 08.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на прилад для очистки води «Ecosoft» модель МО6000 LPD, TRITON, серійний номер № 25625, який вилучено в ході проведення обшуку за адресою: м. Кропивницький, провулок Цеховий 1в та перебувають у власності ТОВ «Промислова фірма «Побут», належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; на мобільний телефон «Samsung Galaxy А7», чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-карти: №№ НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; на мобільний телефон «Meizu», imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 , в якому знаходиться сім-карт: №№ НОМЕР_7 та НОМЕР_8 який вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою заборони відчуження та розпорядження.
В обґрунтування клопотання вказав, щоу провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 08.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України по факту діяльності підпільного цеху з виробництва та розповсюдження на території Кіровоградської області підроблених марок акцизного податку та горілчаних виробів.
Досудовим розслідуванням встановлено, що мешканці Кіровоградської області організували незаконну діяльність з виготовлення, фасування горілчаних та коньячних виробів із підробними марками акцизного податку. Встановлено, що всупереч вимогам чинного законодавства України здійснюється діяльність підпільний цех із незаконного виготовлення підакцизних товарів, а саме: горілчаних та коньячних виробів із підробленими марками акцизного податку.
Незаконне виготовлення горілчаних та коньячних виробів із підробленими марками акцизного податку здійснює житель міста Кропивницького, який з метою не притягнення до кримінальної відповідальності та прикриття своєї незаконної діяльності здійснює виготовлення, фасування горілчаних та коньячних виробів у пластикову тару ємкістю по 5 літрів із написом «Омивач скла» та у скляній тарі із підробленими марками акцизного податку або без такого напису.
Дану готову горілчану та коньячну продукцію реалізовують через розгалужену мережу торговельних точок, що на даний час встановлені, в м. Кропивницький.
Враховуючи вищевикладене у ході супроводження даного кримінального провадження встановлено діяльність групи осіб, які з метою власного збагачення в супереч вимогам Законів України здійснюють виготовлення горілчаних та коньячні виробів із підробленими марками акцизного податку на території Кіровоградської області.
Окрім цього, встановлено, що незаконне виготовлення горілчаних та коньячних виробів здійснює гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ШН: НОМЕР_9 ) - зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , який з метою не притягнення до кримінальної відповідальності та прикриття своєї незаконної діяльності здійснює виготовлення, фасування горілчаних та коньячних виробів у пластикову тару ємкістю по 5 літрів із написом «ОМИВАЧ» та у скляній тарі із підробленими марками акцизного податку, за адресою: за адресою АДРЕСА_4 , в приміщенні ангару № 3 яке згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ТОВ «Технології і монтаж» () та за адресою: м. Кропивницький, провулок Цеховий, 1в, яке перебуває у власності ТОВ «Промислова фірма «Побут», керівником якого є ОСОБА_4 .
До виготовлення та розповсюдження вказаної вище продукції у великих об`ємах до своєї злочинної діяльності гр. ОСОБА_4 долучив (посібників):
гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_10 ) зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (здійснює перевезення фальсифікованої алкогольної продукції із підробленими марками акцизного податку по місцям збуту на автомобілі HondaCR-V чорного кольору державний номер НОМЕР_11 );
гр. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН: НОМЕР_12 ), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 ,(здійснює перевезення фальсифікованої алкогольної продукції із підробленими марками акцизного податку по місцям збуту на автомобілі Honda CR-V державний номер НОМЕР_13 );
гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , (здійснює перевезення фальсифікованої алкогольної продукції із підробленими марками акцизного податку по місцям збуту на автомобілі ГАЗель білого кольору державний номер НОМЕР_14 ).
Протоколами допиту свідків підтверджується, що дійсно на території Кіровоградської області знаходяться місця зберігання та виробництва фальсифікованої алкогольної продукції, зокрема пластикових пляшок ємкістю по 5 літрів кожна та у скляній тарі із підробленими марками акцизного податку, які поставляються на територію ринків у м. Кропивницький, зокрема ринок «Центральний», «Перший оптовий», «Муніципальний ринок» - гр.гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 .
Відповідно до висновку судово-хімічної експертизи було встановлено, що дійсно надана Для дослідження речовина білого кольору, у пластикові тарі об`ємом 5 літрів є спиртовмісною та належить до фальсифікованого алкогольного напою - горілки, міцністю 37,6% об. та 37,8% об., основним компонентом яких є спирт етиловий ратифікований.
Так, 23.04.2021 з метою документування вчинення злочину вказаними особами, було проведено обшук нежитлових приміщень, які розташовані за адресою: м. Кропивницький, провулок Цеховий 1в та перебувають у власності ТОВ «Промислова фірма «Побут», керівником якого є ОСОБА_4 , в ході якого були вилучені наступні речі: прилад для очистки води «Ecosoft» модель МО6000 LPD, TRITON, серійний номер № 25625.
Крім цього, 23.04.2021 проведено обшук квартири АДРЕСА_6 , в ході якого були вилучені наступні речі: мобільний телефон Samsung Galaxy А7, чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-карти: №№ НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .
Також, 23.04.2021 проведено обшук квартири АДРЕСА_7 , в ході якого були вилучені наступні речі: мобільний телефон «Meizu», imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 , в якому знаходиться сім-карт: №№ НОМЕР_7 та НОМЕР_8 .
З посиланням на викладені обставини вказується на наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання.
Слідчий в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, просив його задовольнити, пославшись на обставини зазначені у клопотанні.

Власника майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, заперечив проти задоволення даного клопотання.

Власника майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, заперечив проти задоволення даного клопотання.

Власника майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, заперечив проти задоволення даного клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання надані стороною кримінального провадження слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 08.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України по факту діяльності підпільного цеху з виробництва та розповсюдження на території Кіровоградської області підроблених марок акцизного податку та горілчаних виробів.
23.04.2021 проведено обшук нежитлових приміщень, які розташовані за адресою: АДРЕСА_8 та перебувають у власності ТОВ «Промислова фірма «Побут», керівником якого є ОСОБА_4 , в ході якого були вилучені наступні речі: прилад для очистки води «Ecosoft» модель МО6000 LPD, TRITON, серійний номер № 25625.
Крім цього, 23.04.2021 проведено обшук квартири АДРЕСА_6 , в ході якого були вилучені наступні речі: мобільний телефон Samsung Galaxy А7, чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-карти: №№ НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .
Окрім того, 23.04.2021 проведено обшук квартири АДРЕСА_7 , в ході якого були вилучені наступні речі: мобільний телефон «Meizu», imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 , в якому знаходиться сім-карт: №№ НОМЕР_7 та НОМЕР_8 .
Постановою слідчого від 24.04.2021 року - майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав та свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Перша та найголовніша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання з боку органу влади у мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого абзацу надає право позбавляти власності лише «на умовах, передбачених законом», при цьому у другому абзаці визнається право держав здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" пункт 58).

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Накладаючи арешт на майно з підстав передбачених п.1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя не тільки має переконатися в тому, що майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а й врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчий просить накласти арешт на прилад для очистки води «Ecosoft» модель МО6000 LPD, TRITON, серійний номер № 25625, належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон «Samsung Galaxy А7», чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-карти: №№ НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; мобільний телефон «Meizu», imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 , в якому знаходиться сім-карт: №№ НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки останні відповідають критеріям зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України та наявні правові підстави, передбачені п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України для його арешту.
Разом з тим, жодних доказів того, що вказане майно є предметом та доказом розслідуваного кримінального правопорушення, в матеріалах судового провадження не містяться. Не приведені такі докази і в клопотанні слідчого, що свідчить про голослівність зазначених тверджень останнього.
Крім того, долучена до клопотання постанова слідчого про визнання майна речовим доказом від 24.04.2021 року є необгрунтованою, оскільки за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що майно вилучене під час обшуку нежитлових приміщень, які розташовані за адресою: АДРЕСА_9 та квартири АДРЕСА_7 зазначене у клопотанні слідчого, відповідає критеріям ч.1 ст. 98 КПК України, отже є формальною.
При цьому слідчий суддя відзначає, що клопотання слідчого в контексті мотивування необхідності накладення арешту на зазначене майно є безпідставним та за своїм змістом містить лише формальне посилання на норми закону без підтвердження необхідними доказами та документами.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, на які посилається орган досудового розслідування, оскільки слідчим не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що грунтується на припущеннях.

Крім того, посилання слідчого у поданому клопотанні, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження призведе до втрати, зникнення, знищення чи перетворення речового доказу не знаходять свого підтвердження у матеріалах кримінального провадження.

У клопотанні не наведено доводів стосовно настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Частина 1 ст.173 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
В даному випадку слідчим не доведено жодного із цих пунктів та не зазначено, які саме потреби досудового розслідування задовольнятимуться завдяки цьому арешту, в чому полягає неможливість вчинення будь-яких інших дій по відношенню до майна, на яке просить накласти арешт, і яким чином незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження може вплинути на обмеження можливостей органу досудового розслідування.
Враховуючи викладене, в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 167, 170- 173, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого ВР ЗСГСД СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 08.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України про арешт майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_8