ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

його захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000369, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольганівка Рожищенського району Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 21 липня 2018 року близько 22 години, ОСОБА_12 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території подвір`я домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який раптово виник на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_9 , наніс останньому удар кулаком правої руки в обличчя та удар ножем в спину, чим завдав тілесні ушкодження у вигляді рани лоба справа та непроникаючої рани задньої поверхні грудної клітини зліва у верхній третині.

В свою чергу, ОСОБА_9 , захищаючись вибив ніж із руки ОСОБА_12 , одразу підібрав його, та будучи підданим злочинному посяганню, побоюючись за своє життя та здоров`я, з метою відведення від себе посягання зі сторони ОСОБА_12 , який намагався завдати йому ще тілесних ушкоджень, діючи в умовах необхідної оборони, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій у вигляді позбавлення життя при цьому допустивши явну невідповідність способу, знарядь та обстановці захисту, маючи реальну можливість запобігти продовженню конфлікту шляхом виклику на допомогу осіб, які перебували на території домогосподарства, однак помилково вважаючи, що крім умисного позбавлення життя інші способи будуть не дієвими, умисно завдав два удари кухонним ножем, який утримував в правій руці, в область грудної клітки ОСОБА_12 , заподіявши останньому тілесні ушкодження грудної клітини справа та колото-різаної рани грудної клітки в правій підключичній ділянці, що проникає в грудну порожнину з подальшим крайовим ушкодженням переднього краю правої легені серцевої сорочки та загального стовбуру легеневої артерії, ускладнених правобічним гематорексом, яка згідно висновку судово-медичної експертизи № 395 від 10 вересня 2018 року, відноситься до тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення, і вданому конкретному випадку викликало смерть потерпілого.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному вбивстві, вчиненому при перевищенні меж необхідної оборони, ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ст.118 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечував та не оспорював, у вчиненні злочину щиро розкаявся і дав показання, які повністю узгоджуються з пред`явленим йому обвинуваченням. Вказав, що ввечері 21 липня 2018 року повернувся із роботи до свого дому, де вже знаходились ОСОБА_12 , його співмешканка ОСОБА_13 , які разом із батьком ОСОБА_9 ОСОБА_14 , вживали спиртні напої у приміщенні літньої кухні. Через деякий час він вийшов на вулицю покурити, а ОСОБА_12 , який впродовж всього часу агресивно себе поводив, вийшов за ним. Тоді ж ОСОБА_9 побачив в руках у ОСОБА_12 кухонний ніж. Проте не встиг адекватно відреагувати на ситуацію, оскільки саме ОСОБА_12 вдарив його кулаком в голову, від якого він впав. Тоді ж відчув різку біль у лівому плечі, як зрозумів, це був удар ножем. Коли ОСОБА_9 піднявся на ноги, ОСОБА_12 агресивної поведінки не припинив. Останній, тримаючи в руках ножа з погрозами наступав на нього, а ОСОБА_9 , безрезультатно намагаючись уникнення зіткнення відступав. В цей час між ними відбулася бійка, під час якої він вибив ножа з рук ОСОБА_12 . За кілька секунд схопив ніж із землі, і захищаючись від нападу двічі махнув перед собою, після чого ОСОБА_12 відступив та пішов в напрямку саду, де впав. В судовому засіданні ОСОБА_9 зазначив, що не мав прямого наміру і не думав вбивати ОСОБА_12 , в цей час він правильно не оцінив ситуації. Дану ситуацію ОСОБА_9 оцінював як таку, що безпосередньо загрожувала його життю.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні заявила про те, що із пред`явленим обвинуваченням згідна та фактичних обставин справи не заперечувала.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є доказами у кримінальному провадженні, визнані обвинуваченим ОСОБА_9 у повному обсязі і ним не заперечувалися та не оспорювалися, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого та потерпілої, яким попередньо були роз`яснені положення ч.3 ст.349 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме у вчиненні умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони, доведена повністю, а його дії кваліфіковані вірно за ст.118 КК України.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Обираючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що даний злочин класифікується як нетяжкий у відповідності до ст.12 КК України.

Окрім того, вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він відносно молодого віку, не одружений та дітей немає, проживає разом із своїми батьками, офіційно непрацевлаштований, проте постійно підробляє тимчасовими заробітками, за місцем проживання характеризується позитивно, користується повагою серед односельчан. До кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягався. На обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_9 є вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За наведених вище обставин, зважаючи на тяжкі наслідки вчиненого, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити покарання в межах санкції ст.118 КК України у виді позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Накладений арешт майна слід скасувати.

Цивільний позов у справі не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 337, 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.118 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_9 в строк відбуття покарання, строк його попереднього ув`язнення з 22 липня 2018 року по 20 липня 2020 року з розрахунку день за день, який станом на день ухвалення вироку становить 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 29 (двадцять дев`ять) днів, у зв`язку з чим вважати призначене покарання повністю відбутим.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною без дозволу суду залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період із 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин щодня - залишити в силі.

Покласти на ОСОБА_9 обов`язки:

1.не відлучатися із місця свого проживання без дозволу суду в період із 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин щодня, крім випадків, необхідних для лікування;

2.повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3.на першу вимогу з`являтись до суду, у провадженні якого буде знаходитись дана справа.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 липня 2018 року - скасувати.

Речові докази: кухонний ніж, вилучений під час огляду місця події від 22 липня 2018 року; паперові конверти із змивами з рук ОСОБА_12 та контрольними зразками; паперові конверти із змивами із забору, виявленими біля колодязю та контрольними зразками; сорочку темно-зеленого кольору в клітинку, спортивні штани чорного кольору, труси чорного кольору з білими вставками, полімерні (гумові) тапочки чорного кольору, належні ОСОБА_9 ; футболку з тканини комбінованих кольорів (синього, білого та зеленого) зі слідами речовини бурого кольору по зовнішньому вигляду схожої на кров та двома механічними пошкодженнями, шорти з тканини комбінованих кольорів (білого, фіолетового, чорного та синього) із слідами речовини бурого кольору по зовнішньому вигляду схожої на кров, чоловічі труси з тканини та полімерні (гумові) тапочки чорного кольору, вилучені під час проведення огляду трупа ОСОБА_12 знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити потерпілій її право отримати в суді копію даного вироку.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1