Справа №293/2473/20
Провадження № 1-кс/293/34/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів заяву представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 у розгляді кримінального провадження №0000180 від 27.07.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Черняхівського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження №0000180 від 27.07.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказане кримінальне провадження визначено до розгляду судді ОСОБА_6 .

Ухвалою від 23.11.2020 суд (суддя ОСОБА_6 ) розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України у підготовчому судовому засіданні призначив на 9:30 год. 21.05.2021.

21.05.2021 під час підготовчого судового засідання представником потерпілої адвокатом ОСОБА_5 заявлено усну заяву про відвід судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2021 заяву про відвід судді ОСОБА_6 визначено до розгляду судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви про відвід судді ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у справі № 293/2473/20 представник потерпілої - адвокат ОСОБА_5 зазначає, що ОСОБА_6 не може брати участь у розгляді даної справи і підлягає відводу зважаючи на значну завантаженість та тривалий розгляд даної справи, що порушує права потерпілої сторони, не узгоджується з вимогами чинного законодавства, зокрема порушує строки розгляду справи.

Суддя ОСОБА_6 будь-яких пояснень щодо заявленого відводу не подав та у судове засідання не з"явився.

Прокурор в судовому засіданні щодо вирішення заяви про відвід судді ОСОБА_6 заперечив, зазначивши, що підстав, передбачених КПК України, для відводу судді немає, крім того, представник потерпілої ОСОБА_5 вже подавав заяву про відвід судді ОСОБА_6 з аналогічних підстав, за результатами розгляду його заяви було відмовлено у задоволенні відводу.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_7 та представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 не з`явились. Про дату час та місце розгляду заяви були повідомлені своєчасно та належним чином. 27.05.2021 на адресу суду від адвоката ОСОБА_5 надійшла заява, у якій останній просить розгляд заяви про відвід судді здійснювати без його участі, подану заяву підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що заяву про відвід вважає необгрунтованою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження суд дійшов висновку про необгрунтованість заявленого відводу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта", найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта" (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).

Крім того, в п. 105 рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності".

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р., об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Перелік обставин для відводу судді визначені нормами статей 75-76 КПК України.

Відповідно до положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Аналіз змісту ст. 80 КПК України вказує на те, що заява про відвід судді має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.

Відповідно до ст.81 ч.1 КПК України у разі заявлення відводу (самовідводу) судді, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ст. 35 цього Кодексу.

Розглянувши заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 , суд вважає її необґрунтованою, оскільки обставини, на які посилається заявник не є підставами для відводу судді.

Подана заява про відвід не містить посилань на підстави, які б свідчили про наявність підстав відводу, що передбачені нормами 75-76 КПК України. Заявник не довів про наявність обставин, що вказують на упередженість та необ`єктивність судді ОСОБА_6 . Заява про відвід судді ОСОБА_6 мотивована виключно незгодою заявника з процесуальними рішеннями судді ОСОБА_6 щодо призначення справи до розгляду з порушенням на його думку, розумних строків.

Будь-які інші підстави для відводу судді, передбачені ст. ст.75,76 КПК України, адвокатом ОСОБА_8 не наведені та судом не встановлені.

Суд також не встановив обставин, які б свідчили про те, що за особистими переконаннями чи своєю поведінкою суддя ОСОБА_6 виявляв упередженість або необ`єктивність при розгляді кримінальної справи № 293/2473/20 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Суд також наголошує, що незгода заявника з прийнятими суддею процесуальними рішеннями у справі можуть бути підставою для оскарження рішення у даній справі, однак не можуть вважатися підставами для відводу судді.

Подібні висновки на кшталт того, що незгода з процесуальними рішеннями судді не може свідчити про упередженість й необ`єктивність судді та бути підставою для відводу викладені в ряді рішень Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 23.01.2020 по справі №335/3479/13-к, ухвалі від 18.02.2020 по справі №202/4467/14-к.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що заявником не наведено жодних обгрунтованих підстав, які б могли свідчити про упередженість та необ`єктивність судді ОСОБА_6 при розгляді справи № 293/2473/20, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 75,76,80, 81КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 у розгляді кримінального провадження №0000180 від 27.07.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1