Провадження № 1-кп/369/41/21
В И Р О К
іменем України
17.08.21 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0004620 за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , неодруженого, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
встановив:
08.11.2016 року близько 5 години ОСОБА_11 , перебуваючи на третьому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в ході сварки з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла на ґрунті ревнощів, маючи прямий умисел, направлений на завдання останньому тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою предмету, ззовні схожому на ніж, умисно наніс удар в область лівого боку ОСОБА_12 .
В подальшому, 17.11.2016 року від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , помер.
Згідно висновку експерта № 552 від 18.11.2016 року у ОСОБА_12 виявлено: проникаюче колото-різане поранення грудей та живота без ушкодження внутрішніх органів (рана лівої бокової поверхні на межі грудей та живота, від якої зліва направо відходить рановий канал, що проникає в черевну порожнину); 6 (шість) колото-різаних поранень сідниці та зовнішньої поверхні лівого стегна, від яких зліва направо згори вниз відходять ранові канали довжиною від 7 см до 1 см); синці очних ділянок, верхніх кінцівок, тазу справа, поперекових ділянок.
Проникаюче колото-різане поранення грудей та живота відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Враховуючи морфологію рани, наявність ранового каналу та дані медико-криміналістичної експертизи проникаюче поранення грудей та живота виникло від дії плаского предмету з колюче-ріжучими властивостями.
Колото-різані поранення лівої сідниці та стегна мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та утворились від дії гострого предмету (предметів) з колюче-ріжучими властивостями.
Синці утворились від дії тупих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_12 , 1988 р. народження, наступила від проникаючого колото-різаного поранення грудей та живота без ушкодження внутрішніх органів, яке ускладнилось поширеним фібринозно-гнійним перитонітом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 пояснив суду, що у 2016 році разом зі своєю дівчиною ОСОБА_13 , з якою у них спільний син, а також товаришами ОСОБА_14 та ОСОБА_15 винаймали будинок в АДРЕСА_3 . Мінакова працювала, а ОСОБА_16 доглядав за дитиною. Також з ними проживав ОСОБА_17 , який працював вуличним музикантом, та заробляв разом з ОСОБА_18 . Вони часто приходили пізно у нетверезому стані, це ОСОБА_16 дуже не подобалося, а також ОСОБА_14 сказав , що у ОСОБА_13 та ОСОБА_19 відносини. 07.11.2016 року ОСОБА_13 повернулась додому разом з ОСОБА_19 в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_16 був із дитиною, чув шум. Потім шум стих. ОСОБА_16 пішов у кімнату, щоб покурити на балконі, зайшовши у кімнату він включив світло та побачив оголених ОСОБА_13 та ОСОБА_19 , які спали, проснувшись ОСОБА_19 почав його словесно ображати. Говорити, що він не чоловік, що він не може заробляти гроші, почав штовхати ОСОБА_16 , між ними почалася бійка, ОСОБА_16 відштовхнув ОСОБА_19 , а сам вийшов з будинку та пішов вулицею, у голові у нього були всякі думки, він хотів забрати сина і кудись поїхати, але їхати було нікуди, він зателефонував ОСОБА_14 , останній сказав, що його підтримає. Коли повернувся додому, то ОСОБА_13 сказала, що він поранив ОСОБА_19 , так як останній упав на дошки біля каміну. Сам ОСОБА_19 лежав в кімнаті на подушках від дивану. ОСОБА_16 запропонував викликати швидку медичну допомогу, але ОСОБА_19 категорично цьому заперечив та сказав, що відмовиться від швидкої. ОСОБА_16 з ОСОБА_13 робили ОСОБА_19 перев`язки, обробляли рани антисептиком. ОСОБА_19 себе нормально почував, а тому він не міг передбачити, що він помре.
Протягом тижня ситуація з ОСОБА_19 не змінилась, йому не ставало а ні гірше, а ні краще, він себе нормально почував, пересувався по будинку, разом з ОСОБА_16 грав у комп`ютерні ігри, також разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_16 вечорами випивав. Крім того, обвинувачений зазначив, що за час проживання з ОСОБА_19 в одному будинку він бачив, що ОСОБА_19 напивався.
Вранці 17.11.2016 року ОСОБА_16 виявив, що ОСОБА_19 помер. Злякався, зателефонував своїм товаришам ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також ОСОБА_13 , яких попросив зустрітися біля метро, щоб вони були коли він звернеться до поліції.
Обвинувачений ОСОБА_16 вважав, що він не винуватий у тому, що ОСОБА_19 помер, оскільки останній сам відмовився звертатися до лікарів. Визнав, що бійка між ним і потерпілим була, ОСОБА_16 штовхнув ОСОБА_19 , останній упав на доски біля каміну, на яких були цвяхи. Стверджує, що початок бійки він пам`ятає, але кінець ні, не пам`ятає, щоб у нього був ніж. Він знаходився у дуже схвильованому стані.
Просив суворо його не карати, призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його винність у вчиненні злочину, підтверджується доказами, дослідженими судом.
Так, потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_17 їх внук, який проживав з ними з моменту народження у АДРЕСА_4 . Внук був творчою людиною музикантом, писав вірші, підробляв кур`єром. Верещагіни мають садовий будинок, де проводять все літо, а наприкінці осені повертають у квартиру на ОСОБА_20 . Осінь 2017 року не була винятковою, у листопаді вони збирались повернутися до міського життя. Разом з тим, коли вони приїхали до квартири, то виявили, що внука не має вдома, на кухонному столі стояла залишена їжа, що було не властиве для ОСОБА_21 , який був дуже акуратним, у кімнаті працював комп`ютер та була залишена палітра для малювання у розібраному стані, при тому, що такого безладу внук ніколи собі не дозволяв. Пошуки внука у знайомих не дали результатів. Потерпіла вважає, що ОСОБА_16 вчинив умисне убивство, про що свідчить кількість ран, а також йому допомагала ОСОБА_13 . Крім того, вони катували внука, оскільки він знизив у вазі, у шлунку не було їжі, а у сечовому міхурі рідини, не давали йому зателефонувати про допомогу. Також вважає, що всі розмови про ревнощі є безглуздими, мотив вбивства на її думку інший, більш глибший, вважає, що це через майно, оскільки у внука не стало речей.
Просить призначити обвинуваченому найсуворіше покарання і задовольнити її позовні вимоги, оскільки останній своїми злочинними діями позбавив її людину похилого віку будь-якої підтримки не лише із боку онука, який був для неї рідною людиною, надією і опорою наприкінці життя, завдав жорстоких фізичних та моральних страждань, а також позбавив її чоловіка, який не витримав смерті онука та помер, його серце не витримало.
Свідок ОСОБА_22 суду повідомив, що з квітня 2016 року разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 він проживав у будинку по АДРЕСА_3 , де займав окрему кімнату. Сам він музикант, заробляв вуличним співом. Через деякий час до будинку поселився ОСОБА_19 , який згодом почав проявляти симпатію до ОСОБА_13 , одного разу він бачив, що вони йшли по переходу і цілувалися, він вирішив не говорити про це ОСОБА_16 . Але через деякий час останній зателефонував і сказав, що спалив їх на гарячому. Потім, через декілька днів, він збирав свої речі, оскільки переїжджав із квартири, побачив, що ОСОБА_19 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 п`янствували, у ОСОБА_19 була якась рана, останній сказав, що під час бійки впав на цвях, щось таке. Через декілька днів він знову зайшов за речами, ОСОБА_19 спав у його кімнаті. Зранку зателефонував ОСОБА_16 та сказав, що ОСОБА_19 помер. Якихось ран у ОСОБА_19 він не бачив, останній не просив викликати швидку, на болі не скаржився.
Винність обвинуваченого у вчиненні злочину також підтверджується доказами, дослідженими судом під час судового розгляду.
Згідно витягу 17.11.2016 року до ЄРДР за № 0004620 були внесені відомості за повідомленням ОСОБА_11 про те, що за місцем тимчасового проживання у будинку по АДРЕСА_3 було виявлено труп співмешканця ОСОБА_12 ; виїздом СОГ на місце пригоди виявлено труп ОСОБА_12 з синцями на тілі, колото-різаною раною на межі грудей та живота зліва (а.с. 27 т.1).
Відповідно рапорту оперативного чергового Києво-Святошинського ВП встановлено, що першочергово повідомлення про смерть ОСОБА_12 надійшло з зазначення причини внаслідок нанесених ножових поранень невідомим, який його пограбував (а.с. 28 т.1).
Договором оренди від 24.03.2016 року відповідно до якого, будинок по АДРЕСА_3 , де був виявлений труп ОСОБА_12 , був орендований ОСОБА_11 на умовах договору оренди від 24.04.2016 року (а.с. 29-32 т.1).
Відповідно до протоколу огляду, під час огляду місця події, проведеного з 19.00 17.11.2016 року до 01.00 18.11.2016 року була зафіксована загальна обстановка у будинку по АДРЕСА_3 , розташування трупа ОСОБА_12 на подушках від дивану на підлозі кімнати третього поверху будинку, вираз обличчя ОСОБА_12 та поранення на його тілі, а також виявлено та вилучено блістер з написам «кальцію глюконат» та марлю зі слідами речовини бурого кольору (РБК) біля трупа Верещагіна, сліди РБК з крісла поблизу трупу з лівої сторони, бинтовий згорток зі слідами РБК та липкою стрічкою в сміттєвому пакеті, предмет, схожий на ніж, на полиці над каміном, інші предмети, схожі на ножі, подрібнену речовину білого кольору, нитку та голку, пошкоджену гітару, сліди РБК на лівій стіні в коридорі та кімнаті у кухонному комоді, з отворами з лівої сторони та слідами РБК кофту Верещагіна, а також зі слідами РБК спортивні штани, в якій він був одягнутий (а.с. 33-53 т.1).
Відповідно до акту констатації смерті № 8 від 17.11.2016 року смерть ОСОБА_12 була констатована 17.11.2016 року о 19.25 по приїзду карети швидкої медичної допомоги (а.с. 57 т.1).
Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 552 від 21.11.2016 року ОСОБА_12 помер у віці 28 років ІНФОРМАЦІЯ_3 від проникаючого колото-різаного поранення грудей та живота (а.с. 87 т.1).
Згідно висновку експерта № 552 від 18.11.2016 року 03.01.2017 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено: проникаюче колото-різане поранення грудей та живота без ушкодження внутрішніх органів (рана лівої бокової поверхні на межі грудей та живота, від якої зліва направо відходить рановий канал, що проникає в черевну порожнину); 6 (шість) колото-різаних поранень сідниці та зовнішньої поверхні лівого стегна, від яких зліва направо згори вниз відходять ранові канали довжиною від 7 см до 1 см); синці очних ділянок, верхніх кінцівок, тазу справа, поперекових ділянок.
Смерть ОСОБА_12 , 1988 р. народження, наступила від проникаючого колото-різаного поранення грудей та живота без ушкодження внутрішніх органів, яке ускладнилось поширеним фібринозно-гнійним перитонітом.
Проникаюче колото-різане поранення грудей та живота відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Враховуючи морфологію рани, наявність ранового каналу та дані медико-криміналістичної експертизи проникаюче поранення грудей та живота виникло від дії плаского предмету з колюче-ріжучими властивостями. Найбільша ширина слідоутворюючої частини ранячого знаряддя була близько 16мм+5мм. Індивідуальні ознаки травмуючого предмету при дослідженні клапті шкіри не виявлені. На клапті шкіри в ділянці ушкодження будь-яких нашарувань та включень не виявлено. По краях та на стінках рани на клапті шкіри виявлено металізацію сполуками заліза.
Колото-різані поранення лівої сідниці та стегна мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та утворились від дії гострого предмету (предметів) з колюче-ріжучими властивостями.
Синці утворились від дії тупих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Виходячи із ступеню розвитку трупних змін, що визначались при огляді трупа на місці виявлення 17.11.2016 року в 21.10, смерть настала за 8-16 годин до огляду.
Враховуючи колір синців та характер реактивних змін в ушкоджених тканинах, виявлені тілесні ушкодження могли виникнути 07.11.2016 року.
При судово-токсикологічній експертизі в крові трупа спирти та їх ізомери не виявлено (а.с. 84-86 т.1, 88-92 т.1, 138-139 т.1, 142-143 т.1).
Висновком експерта № 8/Д/225(16р) від 17.01-11.02.2017 року визначений механізм отримання ОСОБА_12 синця лівої очної ділянки від одного удару кулаком в ділянку лівого ока в положенні потерпілого і нападника стоячи обличчям один до одного, а також механізм утворення проникаючого колото-різаного поранення грудей та живота без ушкодження внутрішніх органів від одного удару ножем в ліву бокову поверхню тулуба в положенні потерпілого стоячи лівим боком до нападника, а також не виключена можливість виникнення синців правого ліктьового суглобу, тазу справа при падінні з висоти власного зросту та ударі об підлогу (а.с. 146 т.1).
За комісійним висновком експертів № 5-К від 19-24.01.2017 року, враховуючи об`єм травми (тілесних ушкоджень) в даному конкретному випадку, «…при своєчасному наданні медичної допомоги», «…смерть потерпілого ОСОБА_12 » не наступила би «…від виявленого колото-різаного поранення грудей та живота» (а.с. 101-106 т.1).
Відповідно до висновків експертів № 274 від 22-29.12.2016 року, № 278 від 23-30.12.2016 року, № 276 від 23-30.12.2016 року, № 277 від 23-30.12.2016 року, № 273 від 21-28.12.2016 року кров потерпілого ОСОБА_12 виявлена на нитці, вилученій під час огляду місця події, в змивах зі слідами РБК, вилучених під час огляду місця подія на кріслі, стіні коридору, дверях, з підлоги, на спортивних штанах, в які ОСОБА_12 був одягнутий, на вилучених під час ОМП марлевих бинтах (а.с. 95-96, 114-115, 119-120, 128-129, 133-134 т.1).
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 517 від 28.12.2016 року під час проведеного обстеження у ОСОБА_11 не виявлено ознак психічного захворювання, яке б впливало на його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними. Також не отримано будь-яких об`єктивних даних, які б вказували на наявність у нього психічних розладів, які б впливали на його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними під час скоєння інкримінованих йому дій.
Під час проведеного обстеження клінічних ознак наркоманії чи хронічного алкоголізму у підекспертного не виявлено, а також не отримано інших об`єктивних даних, які б вказували на наявність у нього сформованої психічної чи фізичної залежності від наркотиків чи алкоголю з наявними обсесивним чи компульсивним потягом до нього.
ОСОБА_11 під час скоєння інкримінованих йому дій і на момент проведення дослідження на будь-яких психічні захворювання не страждав і не страждає, він міг та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, на хронічний алкоголізм чи наркоманію не страждає та не потребує лікування від цих захворювань (а.с. 110-111 т.1).
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 289 від 31.07.2019 року ОСОБА_11 під час скоєння інкримінованих йому дій перебував у стані емоційного збудження, яке виникло на фоні тривалої конфліктної ситуації з потерпілим, яке супроводжувалось у нього почуттям ображеності та приниженої гідності та проявилося у нього імпульсивним реагуванням на поведінку потерпілого, але воно не досягло ступеню фізіологічного афекту та будь-якого іншого емоційного стану, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість (а.с.215-218 т.2).
Суд визнає, що потерпіла, свідок, частково обвинувачений дали суду правдиві показання, які узгоджуються між собою та доказами, дослідженими судом в їх сукупності.
Оцінюючи досліджені судом письмові докази, суд визнає їх належними, такими, що прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, зокрема час, місце спосіб, механізм та обставини нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, внаслідок яких настала смерть останнього, та допустимими, так як досліджені судом докази отримані в порядку встановленому КПК України, при їх отриманні не було допущено істотних порушень прав та свобод людини гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Оцінюючи показання обвинуваченого в частині, що він не пам`ятає закінчення бійки і не пам`ятає, щоб він наносив ножем удари потерпілому, оскільки був у дуже схвильованому стані, суд визнає їх неправдивими, направленими на ухилення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Такі показання обвинуваченого, суд розцінює, як лінію його захисту, спрямовану на уникнення відповідальності за вчинений тяжкий злочин та спростовуються зібраними по справі доказами, а саме: висновком експерта № 552 від 18.11.2016 року про те, що смерть ОСОБА_12 , 1988 р. народження, наступила від проникаючого колото-різаного поранення грудей та живота без ушкодження внутрішніх органів, яке ускладнилось поширеним фібринозно-гнійним перитонітом; проникаюче колото-різане поранення грудей та живота відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті (а.с. 84-86 т.1, 88-92 т.1, 138-139 т.1, 142-143 т.1; висновком експерта № 8/Д/225(16р) від 17.01-11.02.2017 року, яким визначений механізм отримання ОСОБА_12 проникаючого колото-різаного поранення грудей та живота без ушкодження внутрішніх органів від одного удару ножем в ліву бокову поверхню тулуба в положенні потерпілого стоячи лівим боком до нападника (а.с. 146 т.1); висновком судово-психіатричного експерта № 289 від31.07.2019 року ОСОБА_11 під час скоєння інкримінованих йому дій перебував у стані емоційного збудження, яке виникло на фоні тривалої конфліктної ситуації з потерпілим, яке супроводжувалось у нього почуттям ображеності та приниженої гідності та проявилося у нього імпульсивним реагуванням на поведінку потерпілого, але воно не досягло ступеню фізіологічного афекту та будь-якого іншого емоційного стану, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість (а.с.215-218 т.2), а також іншими доказами в їх сукупності.
Твердження потерпілої про наявність у обвинуваченого майнового мотиву, утримання потерпілого проти його волі з отриманими ушкодженнями, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
Суд визнає, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковано невірно, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, оскільки, як встановлено судом за комісійним висновком експертів № 5-К від 19-24.01.2017 року враховуючи об`єм травми (тілесних ушкоджень) в даному конкретному випадку, «…при своєчасному наданні медичної допомоги», «…смерть потерпілого ОСОБА_12 » не наступила би «…від виявленого колото-різаного поранення грудей та живота» (а.с. 101-106 т.1).
Таким чином, аналіз досліджених та оцінених по справі доказів в їх сукупності свідчить про те, що вина обвинуваченого у вчиненні умисного злочину доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, мотиви вчиненого, спрямованість умислу, думку потерпілої з приводу покарання обвинуваченого, дані, що характеризують обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого ним діяння, позицію сторони обвинувачення та захисту.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що вчинений ним злочин відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_11 раніше не судимий (а.с. 65 т.1), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 67 т.1), як мешканець с. Гатне характеризується посередньо (а.с. 66 т.1), обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено, та призначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України, при цьомусуд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_11 іншої міри покарання, вважає, що призначене покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Заявлений потерпілою ОСОБА_9 цивільний позов про відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди у сумі 500000 грн., суд, керуючись ст. 129 КПК України, виходячи з вимог розумності, справедливості та достатності, враховуючи доводи потерпілої та майновий стан обвинуваченого вважає таким, що підлягає частковому задоволенню у сумі 100 000 (сто тисяч) грн. В решті позовних вимог за вищевикладених доводів суд відмовляє.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 суд залишає без розгляду у зв`язку зі смертю останнього.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 368 371, 373, 374,376 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
В строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 30.01.2018 року по 18.07.2018 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, на користь ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , 100 000 (сто тисяч) грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.
Речові докази у справі: сліди папілярних узорів, пошкоджену гітару у чорному чохлі, предмети, схожі на ножі, дві пари чоловічих штанів, ковдру зеленого кольору, паперовий конверт з голкою та ниткою, світер з капюшоном, паперовий конверт зі зразками крові ОСОБА_12 , паперові конверти з марлевими бинтами, змиви речовини бурого кольору, які передані на зберігання до камери речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області, знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1