печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову від 20.04.2021 старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001349 від 18.09.2017,

В С Т А Н О В И В :

27.04.2021 у провадження Печерського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 06.05.2021, на постанову від 20.04.2021 старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001349 від 18.09.2017.

В обґрунтування своїх доводів ОСОБА_3 вказує, що постанова про зупинення досудового розгляду є безпідставною та необґрунтованою, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує скасування рішення про зупинення досудового розслідування.
Особа, що подав скаргу, звернувся до суду з заявою про розгляд скарги у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.
Слідчий, рішення якого являється предметом оскарження, у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином. Слідчий у кримінальному провадженні подав до суду заяву, з якої слідує, що вимоги скарги просить залишити без задоволення.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.
Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Вказана конституційна норма
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого,дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником, чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Встановлено, що 30.12.2016 ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000409, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 209 КК України.
Того ж дня, 30.12.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру.у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
04.01.2017, у зв`язку з відсутністю підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на території України, останніх оголошено у міжнародний розшук.
12.01.2017 отримано ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва про дозвіл на затримання підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з метою їх приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
14.03.2017 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва постановлено ухвалу про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
25.05.2017 Апеляційним судом м. Києва постановлено ухвалу про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У подальшому 18.09.2017 матеріали досудового розслідування відносно підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виділено з кримінального провадження № 0000409 у окреме провадження, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001349.
В ході досудового розслідування слідчим неодноразово приймалися рішення про його зупинення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку з оголошенням підозрюваних в розшук, після чого воно відновлювалося через потребу проведення слідчих (розшуковик), процесуальних дій.
Востаннє, слідчим прийнято рішення про зупинення досудового розслідування з цієї підстави 13.11.2018.
Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Згідно ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Стаття 280 КПК України, передбачає підстави та порядок зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню і вказує на те, що однією з підстав зупинення досудового розслідування може бути зупинено після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваного оголошено в розшук.
До зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.
Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.
В обґрунтування вимог щодо скасування рішення слідчого про зупинення досудового розслідування, ОСОБА_3 вказує на необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, проте за вищевказаних обставин, це являється безпідставним та необґрунтованим, з огляду на наступне.
Слідчий суддя, в даному випадку враховує, що з наданих матеріалів вбачається, що підозрювані переховуються від органу досудового розслідування, після чого було зупинено досудове розслідування та відповідно вчинення слідчих (процесуальних) дій являється неможливим, що узгоджується з приписами кримінального процесуального законодавства та відповідно спростовує доводи сторони захисту щодо вчинення слідчих та процесуальний дій на даній стадії досудового розслідування.
За встановлених обставин, у судовому засіданні слід прийти до висновку, що постанова про зупинення досудового розслідування винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження на дату зупинення провадження у справі всіх обставин кримінального провадження, виявлення обставин, які викривають, чи виправдовують підозрюваного, встановлення належними та допустимими доказами факту заподіяння збитків від вчинення дій службовою особою, їх розмір.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Дослідивши оскаржуване рішення, слідчий суддя приходить до переконання, що на час постановлення слідчим постанови про зупинення досудового розслідування були вчинено всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження осіб підозрюваних, що було доведено стороною обвинувачення в судовому засіданні.
В противагу вказаному слід зазначити, що в силу принципу змагальності сторін, стор заявником не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про зупинення досудового розслідування, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити, з залишенням оскаржуваної постанови в силі.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 22, 24, 40, 93, 220, 223, 280, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 20.04.2021 старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001349 від 18.09.2017.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1