Справа № 304/133/21 Провадження № 1-кс/304/45/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_3 , заступника начальника відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , розглянувши його клопотання на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000182 від 24 квітня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст.204 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000182 від 24 квітня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України, про накладення арешту на виявлені та вилучені у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована за координатами -48°14'48.7»N23°23'48.8»Е, наступні речі: касовий апарат марки «ICS-TECH»; пульт керування колонками без маркування; дві книги обліку розрахункових операцій за 2020 рік; книгу з чорновими записами, зеленого кольору, з написом «Книга обліку доходів ПП ОСОБА_6 »; свідоцтво про повірку засобу вимірювання техніки № 2432-16; свідоцтво про повірку засобу вимірювання техніки № 3532-17; додаток до ліцензії № 1900280; копії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним; договір зберігання № 4/16; товарно-транспортну накладну № ПФ-00000403 від 29 січня 2021 року, а також три фіскальні чеки від 03 лютого 2021 року, заборонивши ОСОБА_6 або будь яким іншим особам розпоряджатися та користуватися вказаним майном, залишивши пріоритет визначення місця подальшого зберігання вилученого майна за слідчими органу досудового розслідування. Клопотання мотивує тим, що 22 квітня 2020 року прокуратурою Закарпатської області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 204 КК України, відомості про які внесені до ЄРДР за № 0000182. Підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР стало отримання співробітниками УСБУ в Закарпатській області інформації про те, що службовими особами приватних структур при ввезенні паливно-мастильних матеріалів (далі ПММ) до Закарпатської області використовуються завідомо підроблені документи щодо якості нафтопродуктів та їх походження. Крім цього зберігання нафтопродуктів здійснюється у місцях, які не відповідають вимогам ДСТУ, що створює реальну загрозу їх витоку та забруднення навколишнього середовища, завдавши при цьому значної екологічної шкоди, що у свою чергу може призвести до настаннях тяжких або особливо тяжких наслідків. Зазначає, що за наявними даними виготовлення нафтопродуктів здійснюється за межами Закарпатської області на не сертифікованому обладнанні шляхом змішування абсорбенту, хімічних домішок та присадок з ПММ з метою підвищення октанового числа та якості пального. Виготовлене таким чином пальне реалізовується за готівку через підконтрольні компанії на адреси суб`єктів господарювання за вказаними підробленими документами, без відповідного обліку, що у свою чергу призводить до ухилення від сплати всіх необхідних акцизних податків та зборів до Державного бюджету України, чим завдаються значні збитки економічним інтересам України. 25 січня 2021 року постановою прокурора групи прокурорів у даному кримінальному провадженні відповідно до ч. 3 ст. 216 КПК України підслідність вказаних кримінальних правопорушень визначено за слідчими слідчого управління ГУ ДФС в Закарпатській області. Згідно листа УСБ України в Закарпатській області від 22 січня 2021 року № 58/8-143 встановлено, що в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій отримано інформацію щодо активної діяльності на території Перечинського району Закарпатської області АЗС «Sun Oil», у господарській діяльності якої використовується спеціальне технічне обладнання та програмне забезпечення для проведення товарних операцій з реалізації світлих фальсифікованих нафтопродуктів в обхід касових апаратів обліку, яка розташована в м. Перечин, вул. Ужанська, 25 (земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0059), куди ПММ постачаються з оптової нафтобази ПАТ «Закарпатнафтопродукт Мукачево», що знаходиться в м. Мукачево, вул. Берегівська об`їзна, 11. Ініціатор клопотання зазначає, що у зв`язку з неефективністю здійснення досудового розслідування слідчими СУ ГУДФС подальше проведення такого постановою першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури доручено слідчим відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області. В рамках виконання доручення співробітниками УСБУ в Закарпатській області встановлено, що організатором протиправного механізму є громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким зареєстровано ряд підприємств, діяльність яких пов`язана з оптовою та роздрібною торгівлею світлих нафтопродуктів на території Закарпатської області через мережу АЗС «Маркет». Отримані органом досудового розслідування дані свідчать про створення та можливу діяльність на території регіону фінансово-промислової групи «Коган», яка складається з понад тринадцяти товариств, які містять ознаки фіктивності та реквізити яких використовуються у протиправних фінансових оборудках. До вказаної групи належать ТОВ «ОЙЛГАЗТРЕЙД» (), ТОВ «БРІДЖТРЕЙД» (), ТОВ «ЛСК-ОЙЛ» (), ТОВ «КАРТ МАРКЕТ» (), ТОВ «ЛІГ» (), ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ТРЕЙД-ОЙЛ» (), ТОВ «МАКСІ ЕНЕРДЖІ» (), ТОВ «Київтрансойл» (), ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ХОЛДИНГ» (), ТОВ «АРДЖИЛЛ ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА» (), ТОВ «Енерговест» (), ТОВ «ПОЛІСТАР» (), які використовуються для ввезення на територію Закарпатської області ПММ, що у свою чергу реалізовуються у так звані «наливайки» без відповідного податкового обліку та сплати необхідних платежів і зборів до державного і місцевих бюджетів. Крім цього ініціатор клопотання посилається на те, що окремі підприємства фінансово-промислової групи «Коган» активно використовують механізми виведення отриманих незаконним шляхом коштів за кордон (до Польщі, Ірландії, ОАЕ), при цьому відшкодовуючи ПДВ, тим самим виснажуючи державний бюджет та незаконно привласнюючи державні кошти; загальна сума виведених за кордон коштів у 2019 році склала близько 130 млн грн, при цьому останні отримали з державного бюджету відшкодування ПДВ на суму близько 2,5 млн грн. Також співробітниками оперативного підрозділу УСБУ в Закарпатській області отримані дані щодо причетності до організації діяльності протиправного механізму на території регіону громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який організовував поставку ПММ, їх облік, зберігання, транспортування, та реалізацію так званим «наливайкам» на території Закарпатської області, без жодних на це дозвільних документів. За оперативними даними вказаний громадянин залучив до протиправної діяльності місцевих мешканців, з числа осіб, які мають освіту за спеціальністю «бухгалтер», а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка виконує функцію бухгалтера ТОВ «МАКСІ ЕНЕРДЖІ» та ТОВ «Київтрансойл» та безпосередньо здійснює продажу пального. В ході досудового розслідування 25 листопада, 17 та 18 грудня 2020 року на підставі постанов прокурора проведено негласні слідчі (розшукові) дії контроль за вчиненням злочину у формі контрольної закупки бензину А-95 та дизельного пального за адресами: Закарпатська область м. Мукачево, вул. Берегівська об`їзна, 11, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_1 . Так, відповідно до листів ДП «Орган сертифікації нафтопродуктів та систем якості «МАСМА-СЕПРО» за № 0393/ОС, 0394/ОС, 0394/ОС та 0396/ОС від 29 грудня 2020 року вказані зразки, відібрані під час контрольних закупок, бензину А-95 відповідають вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро, Технічні умови» для марки А-95-Євро5-Е5, крім показника «об`ємна частка бензолу», що забезпечує підвищення «детонаційної стійкості: октанове число за дослідним методом», що визначає марку бензину А-95, але є неприпустимим через негативний вплив на стан довкілля. Згідно висновку судового експерта № 2501/1 від 25 січня 2021 року, за результатами проведення товарознавчої експертизи, досліджуваний бензин, що придбаний 25 листопада 2020 року на АЗС за адресою: Тячівський район смт Тересва, вул. Хмельницького, 6А, не відповідає вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро, Технічні умови» для марки А-95 Євро5-Е5 як було встановлено сертифікованою лабораторією, оскільки об`ємна частка бензолу у досліджуваному бензині складає 1,26 %, тоді як допустима норма згідно Вимог становить 1,0 %, а відтак об`ємна частка перевищує допустиму норму на 0,26 %, що має дуже шкідливу дію як для транспортного засобу, так і для навколишнього середовища, та свідчить про додавання штучних домішок бензолу; одним із тяжких наслідків хронічної інтоксикації бензолом є розвиток у деяких випадках гострих та хронічних лейкозів. За таких обставин на території АЗС, що належить ФОП ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована за координатами -48*14'48.7»N23*23'48.8Е, здійснюється торгівля фальсифікованим пальним (бензином), яке згідно ст. 215 Податкового кодексу України являється підакцизним товаром, за цінами значно нижчими, ніж ринкові в обхід податкового обліку та звітності. Органом досудового розслідування проведенням негласних слідчих (розшукових) дій встановлено місця здійснення зазначеної протиправної діяльності, а також осіб, причетних до збуту фальсифікованого пального. Крім цього прокурор зазначає, що 03 лютого 2021 року органом досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Перечинського районного суду було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована за координатами -48*14'48.7»N23*23'48.8Е, за місцем фактичного здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено: - касовий апарат марки «ICS-TECH»; - пульт керування колонками без маркування; - дві книги обліку розрахункових операцій за 2020 рік; - книгу з чорновими записами, зеленого кольору, з написом «Книга обліку доходів ПП ОСОБА_6 »; - свідоцтво про повірку засобу вимірювання техніки № 2432-16; - свідоцтво про повірку засобу вимірювання техніки №3532-17; - додаток до ліцензії № 1900280; - копії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним; - договір зберігання № 4/16; - товарно-транспортну накладну № ПФ-00000403 від 29 січня 2021 року, а також три фіскальні чеки від 03 лютого 2021 року. Прокурор мотивує необхідність вилучення зазначеного майна тим, що вилучені речі та документи підпадають під ознаки, перераховані у ст. 98 КПК України, а тому є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а відтак вважає, що у органу досудового розслідування наявні підстави для застосування в межах даного кримінального провадження такого виду його забезпечення як арешт майна, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України задля запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. На підставі наведеного прокурор просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили задовольнити таке у повному обсязі, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечив у повному обсязі, зазначаючи, що ні в ухвалі суду про обшук від 02 лютого 2021 року, ні у протоколі обшуку від 03 лютого 2021 року, ні у клопотанні прокурора про накладення арешту від 18 лютого 2021 року не зазначено, яке відношення має ФОП ОСОБА_6 та належні йому технічні засоби (РРО, пульт управління колонками), документи та копії документів, вилучені при обшуку та визнані речовими доказами, до виготовлення та реалізації фальсифікованих нафтопродуктів, які становлять небезпеку для життя і здоров`я людей, та які саме факти придбання фальсифікованого пального ФОП ОСОБА_6 у ПАТ «Закарпатнафтопродукт-Мукачево» можуть підтвердити вилучені технічні засоби, документи та копії документів. Так захисник вказує на те, що вилучений РРО не передбачає ведення бухгалтерського обліку щодо поставки товару у розрізі постачальників, а крім того всі фіскальні, звітні чеки є відкритими та доступними для державних органів податкової служби та не потребують окремого доказування їх наявності шляхом обшуку та виїмки з місця проведення господарської діяльності суб`єкта господарювання; так само й інформації з пульту керування колонками на АЗС передається безпосередньо до податкових органів. Враховуючи наведене захисник вважає, що технічні засоби та документи і копії документів, на які прокурор просить накласти арешт, жодним чином не підтверджують ведення господарських операцій між ФОП ОСОБА_6 та ПАТ «Закарпатнафтопродукт-Мукачево», а лише підтверджують той факт, що ФОП ОСОБА_6 при здійсненні господарської діяльності щодо реалізації нафтопродуктів на АЗС дотримується вимог чинного законодавства у сфері здійснення розрахунків, ліцензування діяльності, метрології тощо, а відтак виходячи зі змісту ст. 98 КПК України вказане майно не є знаряддям вчинення злочину у даному кримінальному провадженні та не містить відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час його досудового розслідування. Якщо орган досудового розслідування вважає, що відпуск ПММ відбувався поза РРО, то в такому випадку є невірною кваліфікація кримінального правопорушення. Також захисник зазначає, що у матеріалах клопотання відсутні будь які дані щодо здійснення контрольованої закупки та яким чином відбувався відбір взірця бензину А-95, який у подальшому був переданий ДП ОСНСЯ «Масма Сепро» та ТОВ «Незалежний центр судових експертиз» для проведення випробування. В той же час зазначає, що протягом місяця підприємство не має змоги здійснювати господарську діяльність, а доказів направлення вилучених технічних засобів для експертного дослідження матеріали клопотання не містять.

Слідчий суддя, вивчивши надані органом досудового розслідування матеріали, заслухавши пояснення учасників розгляду клопотання, зваживши викладені ними доводи, приходить до такого висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як видно з наданих прокурором матеріалів, до прокуратури Закарпатської області надійшли матеріали про те, що окремі суб`єкти господарювання здійснюють незаконну, всупереч вимог чинного законодавства, діяльність щодо незаконного виготовлення, зберігання, збуту та/або транспортування з метою збуту пального; службовими особами окремих комерційних структур у сфері паливно-енергетичного комплексу налагоджено сталу схему виготовлення та реалізації фальсифікованих нафтопродуктів, що становлять небезпеку для життя і здоров`я людей (а. с. 7-8).

Також із даних матеріалів видно, що за вказаним фактом 22 квітня 2020 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000182 від 16 лютого 2021 року (а. с. 7-8).

З повідомлення заступника начальника Управління СБУ в Закарпатській області від 22 січня 2021 року № 58/8-144 видно, що співробітниками Управління встановлено особи та місця зберігання документів та предметів, що мають значення для кримінального провадження № 0000182, серед яких ФОП ОСОБА_6 , зареєстрований у АДРЕСА_4 ; роздрібну торгівлю здійснює за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована за координатами - 48°14'48.7»N23°23'48.8»Е, користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 (а. с. 46-47).

Матеріалами клопотання, зокрема висновком експерта № 2501/1 за результатами проведення товарознавчої експертизи від 25 січня 2021 року встановлено, що досліджувана речовина, придбана 18 грудня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає виду паливно-мастильних матеріалів бензин, оскільки у вказаній речовині штучно збільшено октанове число до 95 шляхом додавання бензолу; встановити конкретний вид бензолу не представляється за можливе. У даному дослідженні встановлено невідповідність досліджуваного бензину вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови» для марки А-95 Євро5-Е5, за параметром вмісту бензолу, об`ємна частка якого перевищує допустиму норму на 0,10 %, що є перевищенням, відтак досліджуваний бензин не є оригінальним, має штучні домішки бензолу, а значить є фальсифікованим (а. с. 34-45).

Одним з доказів протиправних фактів реалізації незаконно виготовлених підакцизних товарів являються первинні бухгалтерські документи, облікові та інші документи, чорнові записи, носії електронної інформації, які відображають об`єми хронологію та інші дані про фактичні фінансово-господарські операції, що є об`єктами оподаткування, а також безпосередньо сам предмет вчинення кримінального правопорушення підакцизні товари.

З метою відшукання доказів, що вказують на факти реалізації незаконно виготовлених підакцизних товарів та документування факту вчинення кримінального правопорушення, 03 лютого 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 02 лютого 2021 року було проведено обшуки за місцем фактичного здійснення господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована за наступними координатами -48°14'48.7»N23°23'48.8»Е, а також всіх прилеглих до вказаної адреси господарських та підсобних приміщеннях, в ході проведення якого було виявлено та вилучено зазначені у клопотанні речі та документи (а. с. 9-14, 15-19).

Постановою про визнання речовими доказами від 04 лютого 2021 року вказані речі, вилучені у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а. с. 20-24).

Таким чином, у клопотанні в обґрунтування підстав та мети для арешту майна зазначено, що арешт майна необхідний, оскільки це майно є об`єктом кримінально протиправних дій, та інші речі згідно положень ст. 98, 99 КПК України є речовими доказами, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлююється під час кримінального провадження, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від них.

Відтак доводи захисника в частині невідповідності вказаного майна вимогам ст. 98 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами провадження, а саме постановою про визнання речовими доказами від 04 лютого 2021 року (а. с. 20-24).

Так само посилання захисника на те, що ФОП ОСОБА_6 не є причетним до виготовлення та реалізації фальсифікованих нафтопродуктів, які становлять небезпеку для життя і здоров`я людей, не є підозрюваним чи обвинуваченим, є необґрунтованими, оскільки у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів, тобто це не вимагає доведення причетності особи до кримінального правопорушення.

Що ж до посилання адвоката на те, що технічні засоби та документи і копії документів, на які прокурор просить накласти арешт, жодним чином не підтверджують ведення господарських операцій між ФОП ОСОБА_6 та ПАТ «Закарпатнафтопродукт-Мукачево», а лише підтверджують той факт, що ФОП ОСОБА_6 при здійсненні господарської діяльності щодо реалізації нафтопродуктів на АЗС дотримується вимог чинного законодавства у сфері здійснення розрахунків, ліцензування діяльності, метрології тощо, слідчий суддя зазначає, що таке не є предметом розгляду при вирішенні питання про застосування щодо особи заходів забезпечення кримінального провадження, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Матеріали клопотання свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Посилання захисника на те, що потреби досудового розслідування не виправдовують арешт зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказане майно не є знаряддям вчинення злочину у даному кримінальному провадженні та не містить відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час його досудового розслідування, то на думку слідчого судді такий захід забезпечення кримінального провадження є необхідним на стадії з`ясування обставин, які мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, та має на меті саме збереження речових доказів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання в подальшому можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Таким чином, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який в цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у право власності.

Слідчий суддя враховує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом із тим, слідчий суддя не розглядає питання щодо пріоритетності визначення місця подальшого зберігання вилученого майна за слідчими органу досудового розслідування, оскільки вказане питання взагалі не належить до компетенції слідчого судді при вирішенні питання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000182 від 24 квітня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на виявлені та вилучені у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована за координатами -48*14'48.7»N23*23'48.8Е, наступні речі: касовий апарат марки «ICS-TECH»; пульт керування колонками без маркування; дві книги обліку розрахункових операцій за 2020 рік; книгу з чорновими записами, зеленого кольору, з написом «Книга обліку доходів ПП ОСОБА_6 »; свідоцтво про повірку засобу вимірювання техніки № 2432-16; свідоцтво про повірку засобу вимірювання техніки № 3532-17; додаток до ліцензії №1900280; копію ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним; договір зберігання № 4/16; товарно-транспортну накладну № ПФ-00000403 від 29 січня 2021 року, а також три фіскальні чеки від 03 лютого 2021 року, заборонивши ОСОБА_6 або будь яким іншим особам розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 .

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1