Номер провадження № 1-кс/756/1349/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 5 судових засідань Оболонського районного суду міста Києва заяву захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо відводу судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_8 у справі № 756/16500/20,

УСТАНОВИВ:
У провадженні судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження, внесене 02.10.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007267, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

02.06.2021 захисником ОСОБА_5 було заявлено відвід судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_8 . Підставою відводу є упередженість судді, яка виражається у тому що обвинувачений ОСОБА_4 через хворобу на коронавірусну інфекцію не зміг з`явитися на судове засідання, призначене 13.01.2021, у зв`язку з чим суддею було оголошено перерву, а не відкладено судовий розгляд як на цьому наполягав захисник. Крім того, суддею ОСОБА_8 було прийнято позовні заяви з однаковими вимогами, які мали суттєві недоліки, але вже ж були долучені до матеріалів кримінального провадження. Також, на думку заявника, 10.02.2021 та 26.02.2021 у судових засіданнях суддею ОСОБА_8 було порушено принцип рівності прав сторін та змагальності, оскільки без відповідних на те підстав, було задоволено клопотання сторони обвинувачення та оголошено перерву після того як, були виявлені порушення з боку сторони обвинувачення. Тож наведені обставини, на думку заявника, указують на упередженість, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України є підставою для відводу судді.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали заяву, просили її задовольнити,

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання про відвід, оскільки, на її думку, він є необґрунтованим.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 , та потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні заяви.

Вислухавши заявника, обвинуваченого, прокурора, представника потерпілої та потерпілу, дослідивши заяву, суд установив дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Отже, законом визначено як підставу відводу чи самовідводу - інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Заява подано з підстав міркування щодо можливого упередженого ставлення судді ОСОБА_8 при розгляді кримінального провадження №756/16500/20

Досліджуючи такі доводи заявника, приймаючи до уваги категорію справи, а також визначені Кримінальним процесуальним кодексом України рішення, які суддя має право ухвалити при розгляді справи (дискрецію), як то задовольнити чи відмовити у задоволенні клопотань учасників, виклик в судові засідання як учасників та і інших осіб, а також долучення до матеріалів справи певних матеріалів, у стороннього спостерігача дійсно може утворитись уява упередженості судді, але лише у випадку наявності інших обставин, які не пов`язані з процесуальними діями.

Оцінюючи такий критерій як неупередженість, слід взяти до уваги положення статті 6 Конвенції про захист прав й основних свобод людини, а саме - кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Оцінку поняттю «безсторонність» було надано в рішеннях Європейського суду з прав людини (справа П`єрсак, А 53 параграф 30; Фіндлей, ор. сіt). Зокрема до безсторонності суду існує дві вимоги: суд повинен бути суб`єктивно вільний від упередження чи зацікавленості в результаті справи, по-друге, він також має бути безсторонній з об`єктивної точки зору, тобто має запропонувати досить гарантій для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Аби задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: існування безсторонності для цілей статті 6 параграф 1 повинно визначатись згідно з суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і також згідно з об`єктивним тестом, тобто встановлення - чи суддя має гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно безсторонності.

Аналогічною за змістом є сформована позиція у Бангалорських принципах поведінки судді. Зокрема пунктом 2.5 визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Наведений аналіз положень закону, а також критерії оцінки поняття «безсторонність» (неупередженість), дає підстави суду зробити висновки, що упередженість має місце лише тоді, коли міркування упередженості підтверджуються і відповідними фактами.

Оцінюючи наведені заявником обставини, суд виходить з того, що незгода з прийнятими рішеннями не може бути окремою, самостійною підставою для відводу. При цьому, суд, який розглядає заяву про відвід, не наділений повноваженнями перевірки процесуальних дій, бо це є дискреція суду, який має право на перегляд справи в апеляційному порядку.

Ураховуючи наведені висновки, на думку суду, заява захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо відводу судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_8 у справі № 756/16500/20 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 7, 75, 76, 80, 81, 82, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо відводу судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_8 у справі № 756/16500/20 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1