У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.02.2021 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 про арешт майна.
Накладено арешт на: частини стовбурів дерева породи «Клен» в кількості 106 штук, автомобіль марки "Volkswagen Passat" д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, причеп д.н.з. НОМЕР_2 , бензопилу марки «STIHL».

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що рішення слідчого судді є необгрунтованим та незаконним. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно арештував автомобіль, оскільки він не є речовим доказом.
__________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/250/21 Слідчий суддя: ОСОБА_8
Категорія: оскарження ухвали с/с Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Встановлені судом першої інстанції обставини.

До суду звернувся слідчий СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання слідчого обгрунтоване тим, що 09.02.2021 року в ході провелення огляду в лісосмузі, яка розташована на відстані близько 2 км від с. Зоряне Первомайського району Миколаївської області було виявлено та вилучено: автомобіль марки "Volkswagen Passat" д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, бензопилу марки «STIHL»; причеп д.н.з. НОМЕР_2 та частини стовбурів дерева породи «Клен» в кількості 106 штук, біля автомобілю виявлено ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які відмовились від дачі пояснень.
10.02.2021 року до ЄРДР були внесені відомості за № 0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно, підлягає задоволенню, оскільки вилучені речі, про які йде мова в клопотанні, є доказами кримінального правопорушення, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, так як вони є матеріальними об`єктами, які були знаряддями та предметами вчинення кримінального правопорушення та незастосування арешту вказаного майна призведе до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без змін, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно вимог ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів провадження вбачається, що скаржник не був присутнім в судовому засіданні.

Копію оскаржуваної ухвали суду скаржник отримав 25.02.2021 року.

З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права особи на захист своїх законних прав та інтересів, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 395 КПК України, колегія суддів вважає не пропущеним строк для апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, зокрема, ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, які передбачені ст. 2 КПК України, своєчасне застосування якого може запобігти негативним наслідкам при розслідуванні злочинів.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 98, ч. 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, може бути арештовано незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій заінтересованій особі, оскільки інакше не буде досягнута мета застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження запобігання можливості протиправного впливу (зникнення або приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів провадження СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 246 КК України.

У ході досудового розслідування було встановлено, що 09.02.2021 під час огляду місця події, а саме ділянки місцевості в лісосмузі, яка розташована на відстані близько 2 км від с. Зоряне Первомайського району Миколаївської області було виявлено та вилучено: автомобіль марки "Volkswagen Passat" д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, бензопилу марки «STIHL»; причеп д.н.з. НОМЕР_2 та частини стовбурів дерева породи «Клен» в кількості 106 штук.
Вказаний транспортний засіб, бензопилу та спиляні дрова було вилучено.
Розглядаючи в порядку ст.ст. 170-173 КПК України клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
При постановленні слідчим суддею оскаржуваної ухвали зазначені вимоги закону дотримані.
Так, матеріали кримінального провадження містять відомості про те, що 09.02.2021 в ході вищезазначеного проведення огляду ділянки місцевості в лісосмузі встановлено, що біля автомобілю марки "Volkswagen Passat" знаходились причеп та частини стовбурів дерева породи «Клен» в кількості 106 штук, всі пеньки та частини свіжоспилені. Навколо частин дерев на землі було виявлено опилки.

Оскільки є достатні підстави вважати, що вилучене в ході огляду майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України слідчим суддею обґрунтовано, за наявності для цього правових підстав, накладено арешт на дане майно.

Так, слідчий в клопотанні вказував, що всі вилучені речі мають суттєве значення в даному кримінальному провадженні та зазначав, що на даний час виникла необхідність в арешті зазначеного майна, оскільки є достатні підстави вважати, що деревина є предметом кримінального правопорушення, пов язаного з їх незаконним обігом, а автомобіль, причеп та бензопила використані як засоби вчинення кримінального правопорушення.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи апелянта про те, що ухвала слідчого судді є незаконною, так як автомобіль не є речовим доказом, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен в тому числі враховувати наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Ці вимоги закону спрямовані на те, щоб арешт майна не привів до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Однак, у даному кримінальному провадженні є достатні підстави вважати, що речі, на які накладено арешт мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки вони є доказами вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене апелянтом, що арешт автомобілю порушує його права оскільки він є власником автомобіля, але не має будь якого статусу в даному кримінальному провадженні є неприйнятним, так як слідчий суддя в рішенні зазначив, що під час допиту ОСОБА_5 пояснив, що в 2009 році він придбав автомобіль марки "Volkswagen Passat" д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору. В 2010 році він продав автомобіль мешканцю с. Чаусове, Первомайського району, Миколаївської області на підставі довіреності. В свою чергу останній близько 2-х років перепродав вищевказаний автомобіль без переоформлення його племіннику ОСОБА_11 , який керував зазначеним автомобілем.

Окрім того, майно, яке відповідає визначеним у ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України критеріям та має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Матеріали кримінального провадження підтверджують статус вищевказаного автомобілю як засобу вчинення кримінального правопорушення, а інше вилучене майно, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, про що зазначає у своєму клопотанні слідчий.
Отже, враховуючи, що відповідно до положень ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є, зокрема, збереження речового доказу, твердження апелянта про безпідставність накладення арешту на автомобіль є хибним.

Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

З урахуванням викладеного вище, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, про що просить апелянт.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.02.2021 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:

Судді: