Справа № 646/1233/19
№ провадження 1-кс/646/19/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Червонозаводського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0002634 від 08.10.2014, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність наглядаючого прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 при здійсненні досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0002634 від 08.10.2014, що призвело до порушення визначених КПК України строків проведення досудового розслідування, з вимогами: визнати злочинною бездіяльність прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 при здійсненні нагляду за законністю проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0002634 від 08.10.2014; встановити конкретний строк для закінчення досудового розслідування, з повідомленням про підозру або винесенням постанови про закриття кримінального провадження № 0002634 від 08.10.2014, із зазначенням, що строк проведення розслідування вказаного кримінального провадження, який перевищив шість років, є таким, що перевищує допустимі строки.
Вимоги скарги обґрунтовуються тим, що досудове розслідування кримінального провадження № 0002634 від 08.10.2014 здійснюється з порушенням передбачених у ст.219 КПК України строків, і процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , яка допускає бездіяльність.
Під час розгляду скарги ОСОБА_3 повністю підтримав її вимоги та пояснив, що оскаржує загальну суцільну бездіяльність процесуального керівника у даному кримінальному провадженні, внаслідок якої досудове розслідування кримінального провадження проводиться з порушенням засад розумних строків. Можливість оскарження вказаної бездіяльності, на думку скаржника, передбачена п.1 ч.1 ст.303 КПК України як бездіяльності, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які прокурор зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Такою процесуальною дією ОСОБА_3 вважає проведення досудового розслідування, строк якого визначений у ст.219 КПК України. Досудове розслідування кримінального провадження № 0002634 від 08.10.2014 здійснюється більше шести років, що порушує визначені ст.219 КПК України строки досудового розслідування та перебуває за межами розумних строків.
Прокурор Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , бездіяльність якої оскаржується, до суду не з`явилась, подала письмові заперечення на скаргу, у яких просила суд провести її розгляд у відсутності процесуального прокурора. Заперечення на скаргу обґрунтовуються тим, що встановлений ст.219 КПК України у чинній редакції строк досудового розслідування кримінального провадження щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину (18 місяців) до кримінального провадження № 0002634 від 08.10.2014 застосований бути не може з огляду на положення п.4 параграфу 2 «Прикінцеві положення» Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» і у кримінальних провадженнях, відомості про події за якими внесені до ЄРДР до 15.12.2017 та у яких особам про підозру не повідомлялось, строки досудового розслідування не визначені; за час здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження процесуальним керівником у повному обсязі реалізовані повноваження, передбачені ст.36 КПК України, неодноразово надавались письмові вказівки, ініціювалось питання відсторонення слідчого, скасовувались постанови про закриття кримінального провадження та вчинялись інші дії; КПК України не передбачено право надання прокурору строку для складення та повідомлення особі про підозру або закриття кримінального провадження; жодної дії прокурора, яку можливо оскаржити відповідно до ст.303 КПК України, у скарзі не наведено, і вказана норма не передбачає поняття «злочинна бездіяльність». З цих підстав прокурор Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 у запереченнях просила відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 . З огляду на положення ч.3 ст.306 КПК України, суд прийшов до висновку про можливість розгляду скарги ОСОБА_3 у відсутності прокурора, бездіяльність якого оскаржується.
Заслухавши міркування скаржника, дослідивши зміст скарги та матеріали кримінального провадження № 0002634 від 08.10.2014, суд прийшов до наступних висновків.
Слобідським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002634 від 08.10.2014 за ч.1 ст.384, ч.4 ст.190, ч.1 ст.382 КК України. Процесуальне керівництво у даному провадженні здійснюється групою прокурорів Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5, у тому числі прокурором цього відділу ОСОБА_4 .
Як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_3 ставить на вирішення слідчого судді пиптання встановлення конкретного строку для закінчення досудового розслідування вказаного кримінального провадження з пред`явленням підозри або прийняттям постанови про його закриття, обґрунтовуючи таку вимогу тим, що у зв`язку з тривалістю досудового розслідування порушуються вимоги ст.219 КПК України та його розумні строки.
Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено право на оскарження до слідчого судді бездіяльності прокурора, яка полягає у нездійсненні інших, прямо не зазначених у цій нормі процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. При цьому бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає такі обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Підпунктом 14 пункту 7 § 1 розділу 4 Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесені зміни до ч.1 ст.219 КПК України, яку викладено в новій редакції та визначено строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру.
Разом з тим, пунктом 4 § 2 розділу 4 вищезазначеного Закону встановлено, що підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Цей Закон набрав чинності 15.12.2017. Оскільки відомості до ЄРДР про кримінальне провадження № 0002634 внесені 08.10.2014, тобто до внесення змін до ст.219 КПК України, застосуванню до строку досудового розслідування вказаного кримінального провадження підлягає ст.219 КПК України у редакції, що діяла до внесення вищезазначених змін. Цією нормою (у редакції до внесення змін Законом № 2147-VIII) визначено строки досудового розслідування з дня повідомлення особі про підозру та можливість його продовження. Проте, з матеріалів кримінального провадження № 0002634 від 08.10.2014 вбачається, що будь-кому про підозру у даному кримінальному провадженні на момент розгляду даної скарги ОСОБА_3 не повідомлялось. Натомість строки проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні до повідомлення особі про підозру ст.219 КПК України (у редакції до внесення змін Законом № 2147-VIII) не визначені.
Відповідно до ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст.278 КПК України, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження № 0002634 від 08.10.2014 вбачається, що під час його досудового розслідування особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення не затримувались, щодо осіб запобіжні заходи не обирались. Конкретні строки повідомлення особі про підозру з моменту внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне провадження КПК України не встановлені.

Крім того, зі змісту ст.284 КПК України вбачається, що строк виконання прокурором обов`язку прийняти рішення про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ч.1 ст.284 КПК України, у ній також не визначений.

Відповідно до ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Статтею 113 КПК України встановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Положення ст.114 КПК України при їх аналізі у взаємозв`язку з положеннями ст.28 КПК України дають підстави для висновку, що до повноважень слідчого судді віднесено встановлення таких процесуальних строків, які стосуються розгляду питань, що віднесені до його компетенції: строків дії ухвал про забезпечення заходів кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів, строків вчинення слідчих дій, дозвіл на проведення яких надається слідчим суддею, інших строків, повноваження щодо встановлення яких слідчим суддею конкретизуються спеціальними нормами КПК України.

Відповідно до ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений вчиняти ряд процесуальних дій, у тому числі доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

До повноважень слідчого судді статтею 303 КПК України також віднесено розгляд скарг на окремі рішення, дії та бездіяльність слідчого чи прокурора. Наведений у ст.303 КПК України перелік таких рішень, дій чи бездіяльності є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Вищезазначеною нормою передбачено можливість оскарження до слідчого судді лише рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

При цьому порядок оскарження недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, передбачений статтею 308 КПК України.

Відповідно до ст.308 КПК України,підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

З наданих ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснень вбачається, що він звертався до прокурора вищого рівня зі скаргою на недотримання розумних строків досудового розслідування кримінального провадження № 0002634 від 08.10.2014, і така його скарга була задоволена.
Відповідно до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 26 КПК України встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Так, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Встановлення слідчим суддею строків проведення слідчим чи прокурором таких процесуальних дій, як повідомлення про підозру чи закриття кримінального провадження, суперечить вищезазначеним принципам змагальності сторін та диспозитивності кримінального провадження. Слідчий суддя не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, у тому числі і функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, а також втручатись у закріплену ст.ст.36, 40 КПК України процесуальну самостійність слідчого та прокурора.

Таким чином, правові підстави для встановлення конкретного строку для закінчення досудового розслідування з пред`явленням підозри або винесенням постанови про закриття кримінального провадження № 0002634 від 08.10.2014, у якому жодній особі не повідомлено про підозру, відсутні.
Відповідно до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Вказаною нормою не передбачено повноважень слідчого судді при розгляді скарг в порядку глави 26 КПК України визнавати злочинною бездіяльність процесуального прокурора під час досудового розслідування кримінального провадження. Відповідно до ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відтак, у слідчого судді відсутні повноваження в порядку глави 26 КПК України визнавати злочинною бездіяльність процесуального прокурора.
За таких обставин вимоги скарги ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.17, 22, 26, 28, 36, 40, 113, 114, 219, 276, 284, 303, 306-309 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0002634 від 08.10.2014 про визнання злочинною бездіяльності та встановлення конкретного строку для закінчення досудового розслідування з пред`явленням підозри або винесенням постанови про закриття кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1