Ухвала

Іменем України
24 травня 2021 року
м. Київ
Справа № 757/20698/20-к
Провадження № 51-2579 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника Фермерського господарства «Бурка В. В.» - ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 в інтересах Фермерського господарства «Бурка В. В.» на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_4 , а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року без зміни.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів касаційного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження ОСОБА_4 слід відмовити з огляду на наступне.
Відповідно ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Обмеження права на касаційне оскарження ухвали слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду за результатом такого перегляду визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 19 жовтня 2009 року N 26-рп/2009).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (§ 57 рішення у справі "Ashingdane v. the United Kingdom" від 28 травня 1985 року, § 96 рішення у справі "Krombach v. France" від 13 лютого 2001 року).
Як убачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 оскаржує ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року, яка переглянута в апеляційному порядку, а також ухвалу Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року, постановлену за результатами розгляду його апеляційної скарги на вказану ухвалу слідчого судді. Вказані судові рішення, відповідно до положень ч. 4 ст. 424 КПК України, не підлягають оскарженню в касаційному порядку, а тому не можуть бути предметом касаційного розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК Українисуд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Таким чином, оскільки ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року та ухвала Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року, не підлягають оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів касаційного суду приходить до висновку, що у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 на вказані судові рішення слід відмовити.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК Українисуд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 вказаної статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам ст. 427 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Фермерського господарства «Бурка В. В.» - ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3