Справа № 199/520/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2021 року червня місяця 23 дня м. Дніпро
Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 31.05.2021 року про закриття кримінального провадження №0002277 від 28.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2021 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаною скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 31 травня 2021 року про закриття кримінального провадження №002277 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України. В обґрунтування поданої скарги зазначає, що кримінальне провадження закрито необґрунтовано, прийнята постанова порушує право потерпілої сторони та не відповідає вимогам закону, при цьому за час досудового слідства не вживались жодних заходів щодо розслідування даного кримінального провадження у зв`язку із чим дана постанова підлягає скасуванню.

До суду захисник ОСОБА_4 подав заяву, у якій просив скаргу розглядати за його відсутності, при цьому підтримав подану ним скаргу, прохав її задовольнити, постанову слідчого від 31.05.2021 року про закриття кримінального провадження прохав скасувати з підстав її необґрунтованості.

Уповноважена особа сектору дізнання ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області до суду не з`явилась, матеріали кримінального провадження суду для огляду в судовому засіданні не надала. Проте, про час і місце розгляду скарги сповіщалася належним чином, про що свідчить вхідний номер від 18.06.2021.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність дізнавача не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши і дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження №0002277, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, скасування повідомлення про підозру, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Так, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СД ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало на розгляді кримінальне провадження за №002277 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України.

Постановою дізнавача сектору дізнання ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 31 травня 2021 року кримінальне провадження №002277 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

11.05.2021 року на адресу ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області адвокатом ОСОБА_4 було направлено клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Згідно до копії клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, 02.06.2021 під час ознайомлення, адвокат ОСОБА_4 дізнався про наявність постанови про закриття кримінального провадження 31.05.2021 року, та саме 02.06.2021 року копія даної постанови була вручена останньому, при цьому, дана постанова дізнавачем ані йому ані потерпілій не направлялась.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положенням статті 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В той же час, відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова як слідчого так і дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проте, як вбачається з матеріалів саме даного кримінального провадження №002277, дізнавач не провів всі необхідні заходи та закрив кримінальне провадження передчасно.

Як слідує зі змісту матеріалів скарги, посадовою особою не проводились оперативно- розшукові заходи спрямовані на одержання інформації про винну у шахрайстві особу, які насамперед полягають у допиті свідків даного кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також допиті свідка ОСОБА_8 , який особисто повідомив потерпілій ОСОБА_3 , що заклав ноутбук до ломбарду, саме дані свідки бачили реакцію потерпілої на дану звістку і чули розмову між потерпілою і ОСОБА_9 .

Окрім того, як вказано у скарзі, матеріали кримінального провадження містять довідку з ломбарду, яка свідчить проте, що саме ОСОБА_10 і заклав ноутбук, який належав потерпілій ОСОБА_3 , однак даному доказу оцінка дізнавачем також не надана.

Відповідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 4 ст. 40 1КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу в провадженні на здійснення дізнання, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних дізнанням доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції дізнання (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), проте слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнання зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи норми кримінально-процесуального права України, перевіривши дотримання дізнавачем вимог кримінального процесуального законодавства України, слідчий суддя приходить до висновку, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно - без проведення всебічного і повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 31.05.2021 року про закриття кримінального провадження №0002277 від 28.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Постанову дізнавача сектору дізнання ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 31 травня 2021 року №002277 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, - скасувати.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_11 -Почтовик

23.06.2021