ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/896/21 Справа № 175/1863/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2021 року про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000019, за ч.2 ст.364, ч.2 ст. 240 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді від 20 травня 2021 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно шляхом заборони його відчуження та передачі у користування іншим особам, а саме на зазначені в ухвалі слідчого судді свідоцтва про реєстрацію транспортні засоби та вантажні автомобілі, які належать на праві власності ТОВ «Фірма «Скорпіон-РП», а також екскаватор гусеничний. Також, слідчий суддя зобовязав повернути майно, після набрання ухвалою законної сили представнику власника ТОВ «Фірма «Скорпіон-РП».
Рішення слідчий суддя мотивував тим, що проводиться досудове розслідування за фактами зловживання службовим становищем та порушення правил охорони надр, в якому під час проведення огляду місця події було встановлено екскаватор гусеничний та вантажні автомобілі, які проводили видобуток глини, тому слідчий суддя погодився з обґрунтуванням клопотання, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та на підставі п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, наклав арешт на майно. Разом з цим слідчий суддя, врахувавши розумність і співрозмірність права власності наклав арешт із забороною відчуження майна не знайшовши підстав для заборони в користуванні майном.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині повернення тимчасово вилученого майна власнику.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що слідчий суддя фактично частково задовольнив клопотання про арешт майна, так як зобовязав повернути майно власнику. При цьому, прокурор вказує, що тимчасово вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні і зберегло на собі сліди вчинення злочину, а тому повернення майна негативно вплине на хід досудового розслідування. Також, прокурор вказує, що слідчий суддя в порушення п.3 ч.5 ст. 173 КПК України, не зазначив перелік майна, яке необхідно повернути.

Прокурор в апеляційному суді підтримав вимоги апеляційної скарги.

В апеляційному суді представники власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 просили залишити без задоволення апеляційну скаргу.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання прокурора про арешт майна та надані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що Відділенням поліції №8 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, яке внесено до ЄРДР під № 0000019 від 28 квітня 2021, за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 240 КК України(а.с.6-7), в якому 14 травня 2021 року було проведено огляд місця події та виявлено і вилучено свідоцтва про реєстрацію транспортні засоби та вантажні автомобілі(а.с.34-36), які належать на праві власності ТОВ «Фірма «Скорпіон-РП», а також екскаватор гусеничний, які на наступний день визнанні речовими доказами за постановою прокурора.(а.с.60-62)
Згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що накладення арешту на майно є необхідним, оскільки вилучені свідоцтва про реєстрацію транспортні засоби та вантажні автомобілі, екскаватор гусеничний, є речовим доказом у кримінальному провадженні, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, є підстави для накладення арешту на майно.
Слідчий суддя дотримався вимог п.п. 5, 6 ч.2 ст. 173 КПК України, та врахував розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наклав арешт на майно із забороною його відчуження та передачі у користування іншим особам.
Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора, то фактично ним оскаржується накладення арешт із позбавлення права користування та розпорядження.
Однак, відповідно до ч.1 ст. 170 КК України, арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, передбачено, що обмеження користування, розпоряджання майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що слідчому судді було надано докази про надання власником майна ТОВ «Фірма «Скорпіон-РП» автомобілів та екскаватора, в оренду ТОВ Рать. Дані обставини підтверджується наявними в матеріалах договором(а.с.83- 84) та не були спростовані прокурором в апеляційному суді. Крім того, в апеляційному суді прокурор пояснив, що під час досудового розслідування були взяті зразки глини для проведення відповідних експертиз. Однак прокурор не зазначив, що автомобілі та екскалатор, а також свідоцтва про реєстрацію транспортні засоби на яке, слідчий суддя наклав арешт необхідне для проведення слідчих дій або експертиз, і яких саме.
Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що накладення арешту на майно шляхом заборони відчуження і передачі у користування іншим особам є розумним та співрозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження і не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ТОВ «Фірма «Скорпіон-РП», про що йдеться в ч.4 ст. 173 КПК України.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2021 року про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000019, за ч.2 ст.364, ч.2 ст. 240 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4