Справа № 509/2706/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт.Овідіополь, клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295 від 15.02.2019 року, яким

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Ісламської Республіки Пакистан, пакистанець за національністю, громадянин України, з вищою освітою, одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , ID-паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий 10.11.2017,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що будучи громадянином Ісламської Республіки Пакистан та проживаючий на території України приблизно з 2011 року, більш точну дату встановити не надалося можливим, виявив намір прийняти громадянство України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України» іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України. Умовами прийняття до громадянства України є, у тому числі, володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування.

Пунктами 2, 4 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) (далі - Порядок), встановлено, що заяви з питань громадянства оформлюються: про прийняття до громадянства України та про вихід з громадянства України - на ім`я Президента України; про оформлення набуття громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім`я керівника територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи. Заяви та інші документи з питань громадянства подаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні.

Відповідно до п. 47 розділу ІІ вказаного Порядку для прийняття до громадянства України особа, яка перебуває у шлюбі з громадянином України понад два роки та отримала дозвіл на імміграцію, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в", "д" - "є" пункту 45 цього Порядку, а також: копію документа, що підтверджує перебування чоловіка (дружини) особи у громадянстві України; документ, що підтверджує перебування особи у шлюбі з громадянином України терміном понад два роки.

Підпунктом е) пункту 45 розділ II вказаного Порядку передбачено, що для прийняття до громадянства України особа подає один із таких документів:

- документ про володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування, який видається в Україні керівником навчального закладу, місцевим органом виконавчої влади України або виконавчим органом місцевого самоврядування;

- копію атестата чи витяг із залікової відомості диплома - для особи, яка має документ про закінчення навчального закладу з вивченням української мови;

- документ, що підтверджує інвалідність, - для особи, яка має фізичні вади (сліпа, глуха, німа);

Так, ОСОБА_4 з метою отримання документа про володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування 28.05.2015 звернувся до департаменту освіти та науки Одеської міської ради, але згідно висновку комісії департаменту освіти та науки Одеської міської ради по проведенню випробування на володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для прийняття до громадянства України не пройшов випробування на володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування для прийняття громадянства України, а комісія дійшла висновку, що ОСОБА_4 не володіє державною мовою (не розуміє державну мову) в обсязі, достатньому для спілкування для прийняття до громадянства України.

Також, 25.06.2015, ОСОБА_4 повторно, з метою отримання документа про володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування звернувся до департаменту освіти та науки Одеської міської ради, але згідно висновку комісії департаменту освіти та науки Одеської міської ради по проведенню випробування на володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для прийняття до громадянства України не пройшов випробування на володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування для прийняття громадянства України, а комісія дійшла висновку, що ОСОБА_4 не володіє державною мовою (не розуміє державну мову) в обсязі, достатньому для спілкування для прийняття до громадянства України.

Після цього, в лютому місяці 2016 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 переслідуючи намір набути громадянство України та маючи на меті отримати паспорт громадянина України, придбав у невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, довідку за вих. № 65-10-327 від 11.02.2016, видану Одеською загальноосвітньою школою №71 І-ІІІ ступенів про те, що він володіє державною мовою в обсязі, достатньому для спілкування та прийняття до громадянства України.

При цьому достовірно знаючи, що вищезазначена довідка є підробленою, оскільки останній не звертався до вказаного загальноосвітнього закладу, вказаним освітнім закладом не встановлювалося володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування, а також втретє не проходив випробування на володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування для прийняття до громадянства України в складі комісії департаменту освіти та науки Одеської міської ради по проведенню випробування на володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування для прийняття до громадянства України, ОСОБА_4 03.02.2016 для прийняття до громадянства України звернувся до Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області, що розташований за адресою: м. Одеса. вул. Канатна, 101-в та разом із необхідними для цього документами пред`явив до ГУДМС України в Одеській області довідку за вих. № 65-10-327 від 11.02.2016 з Одеської загальноосвітньої школи №71 І-ІІІ ступенів про те, що він володіє державною мовою в обсязі достатньому для спілкування, умисно використавши завідомо підроблений документ.

В подальшому, працівником міграційної служби була надана ОСОБА_4 допомога у вигляді заповнення на підставі поданих ним документів заяви про прийняття до громадянства України форми 19, затвердженої наказом МВС України 16.08.2012 № 715, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 вересня 2012 р. за № 1549/21861 у яку на підставі поданих документів внесено відомості щодо володіння державною мовою в обсязі достатньому для спілкування, після чого ОСОБА_4 підтвердив достовірність даних власноручним підписом.

В подальшому, на підставі поданих документів ОСОБА_4 28.09.2017 набув громадянства України та отримав паспорт громадянина України, виготовлений у формі пластикової картки типу ID-1, що містить безконтактний електронний носій № 001188657 виданий 10.11.2017.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується в використанні завідомо підробленого документа, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи громадянином Ісламської Республіки Пакистан та проживаючий на території України приблизно з 2011 року, більш точну дату встановити не надалося можливим, виявив намір прийняти громадянство України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України» іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України. Умовами прийняття до громадянства України є, у тому числі, володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування.

Пунктами 2, 4 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) (далі - Порядок), встановлено, що заяви з питань громадянства оформлюються: про прийняття до громадянства України та про вихід з громадянства України - на ім`я Президента України; про оформлення набуття громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім`я керівника територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи. Заяви та інші документи з питань громадянства подаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні.

Відповідно до п. 47 розділу ІІ вказаного Порядку для прийняття до громадянства України особа, яка перебуває у шлюбі з громадянином України понад два роки та отримала дозвіл на імміграцію, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в", "д" - "є" пункту 45 цього Порядку, а також: копію документа, що підтверджує перебування чоловіка (дружини) особи у громадянстві України; документ, що підтверджує перебування особи у шлюбі з громадянином України терміном понад два роки.

Підпунктом е) пункту 45 розділ II вказаного Порядку передбачено, що для прийняття до громадянства України особа подає один із таких документів:

- документ про володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування, який видається в Україні керівником навчального закладу, місцевим органом виконавчої влади України або виконавчим органом місцевого самоврядування;

- копію атестата чи витяг із залікової відомості диплома - для особи, яка має документ про закінчення навчального закладу з вивченням української мови;

- документ, що підтверджує інвалідність, - для особи, яка має фізичні вади (сліпа, глуха, німа);

Так, ОСОБА_4 з метою отримання документа про володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування 28.05.2015 звернувся до департаменту освіти та науки Одеської міської ради, але згідно висновку комісії департаменту освіти та науки Одеської міської ради по проведенню випробування на володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для прийняття до громадянства України не пройшов випробування на володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування для прийняття громадянства України, а комісія дійшла висновку, що ОСОБА_4 не володіє державною мовою (не розуміє державну мову) в обсязі, достатньому для спілкування для прийняття до громадянства України.

Також, 25.06.2015, ОСОБА_4 повторно, з метою отримання документа про володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування звернувся до департаменту освіти та науки Одеської міської ради, але згідно висновку комісії департаменту освіти та науки Одеської міської ради по проведенню випробування на володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для прийняття до громадянства України не пройшов випробування на володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування для прийняття громадянства України, а комісія дійшла висновку, що ОСОБА_4 не володіє державною мовою (не розуміє державну мову) в обсязі, достатньому для спілкування для прийняття до громадянства України.

Так, ОСОБА_4 не володіючи державною мовою в обсязі, достатньому для спілкування та прийняття до громадянства України та розуміючи, що в черговий раз він не пройде випробування на володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування для прийняття громадянства України, переслідуючи намір набути громадянство України та маючи на меті отримати паспорт громадянина України, в лютому місяці 2016 року, точної дати слідством не встановлено, у зв`язку з відсутністю необхідної для пред`явлення довідки про те, що він володіє державною мовою в обсязі достатньому для спілкування, з метою отримання зазначеного документу всупереч встановленому законом порядку та не маючи змоги, внаслідок недостатнього володіння державною мовою, самостійно виготовити необхідний документ, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці вступив у попередню змову з невстановленою в ході досудового розслідуванням особою, для виготовлення підробленої довідки на своє ім`я та пообіцяв її придбати.

Переслідуючи свій злочинний умисел на пособництво у підробленні офіційного документа, ОСОБА_4 надав невстановленій слідством особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, свої повні анкетні дані (прізвище, ім`я, по-батькові, число, місяць, рік народження та номер посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_2 ) для виготовлення підробленої довідки про те, що він володіє державною мовою в обсязі достатньому для спілкування нібито видану Одеською загальноосвітньою школою №71 І-ІІІ ступенів за вих. № 65-10-327 від 11.02.2016 на своє ім`я.

Після цього, ОСОБА_4 отримав підроблений офіційний документ, а саме довідку про те, що він володіє державною мовою в обсязі достатньому для спілкування нібито видану Одеською загальноосвітньою школою №71 І-ІІІ ступенів за вих. № 65-10-327 від 11.02.2016 на своє ім`я, надруковану за допомогою невстановленого слідством технічного пристрою.

Окрім цього, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що володіє підробленим документом, 03.02.2016 звернувся до Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області, що розташований за адресою: м. Одеса. вул. Канатна, 101-в для прийняття до громадянства України та разом із необхідними для цього документами пред`явив до ГУДМС України в Одеській області довідку за вих. № 65-10-327 від 11.02.2016 з Одеської загальноосвітньої школи №71 І-ІІІ ступенів про те, що він володіє державною мовою в обсязі достатньому для спілкування, бланк якої виготовлено не поліграфічним пристроєм Одеської загальноосвітньої школи №71 І-ІІІ ступенів, та не відповідає типовим документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України, умисно використавши завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у пособництві в підробленні документа з метою його подальшого використання, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України.

За сукупністю скоєного, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України.

09.03.2021 року на адресу Овідіопольського районного суду Одеської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358, ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений клопотання підтримали та просили суд його задовольнити, прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Cт.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від досудового розслідування або суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Як зазначено Ухвалою Верховного Суду від 22.05.2018 року № 665/2387/14-к, якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст.12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення) дії, що кваліфікуються за ч.4 ст.358 КК України, віднесені до злочину невеликої тяжкості. У зв`язку із прийняттям змін до КК України, дії, передбачені ч.4 ст.358 КК України, на даний час кваліфікуються як кримінальний проступок.

Згідно з п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст.12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення) дії, що кваліфікуються за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, віднесені до злочину середньою тяжкості. У зв`язку із прийняттям змін до КК України, дії, передбачені ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, на даний час кваліфікуються як нетяжкий злочин.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України зазначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч.8 ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, в лютому 2016 року. Тобто на момент судового розгляду зазначеного клопотання, сплили строки давності, передбачені п.п. 2 та 3 ч.1 ст. 49 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та надав на це свою згоду. Крім того, судом було роз`яснено обвинуваченому наслідки такого закриття, а також те, що підстава з якої обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою.

Відповідно до матеріалів справи, із врахуванням положень ст. 49 КК України, суд дійшов висновку, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, обвинувачений не ухилявся від досудового розслідування та суду, та не вчинив нового злочину, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також відсутні будь-які дані про вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення чи його ухиляння від явки на виклик слідчого, прокурора чи суду.

Враховуючи вище наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, суд вважає клопотання обвинуваченого обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і приходить до висновку про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України, та звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Речові докази по кримінальному провадженню: Заява про прийняття до громадянства України на 2-х арк.; Зобов`язання прийняття іноземне громадянство на 2-х арк.; Довідка про надання іноземній особі без громадянства дозволу на імміграцію на 1 арк; Копія довідки на постійне проживання №015252 на 1-му арк; Копія свідоцтва про шлюб № НОМЕР_3 на 1 арк; Копія паспорту на ім`я ОСОБА_6 на 2-х арк.; Довідка про володіння державною мовою №65-10-327; Довідка з «Приватбанку» на 1-му арк.; Довідка про відсутність судимості з перекладом на 3-х арк.; Квитанція про сплату державного мита на 1-му арк.; Перевірка за обліками Інтерполу на 2-х арк.; Перевірка за обліками УІТ та СБУ на 3-х арк.; Запит до ГУДМС в Донецькій області на 1-му арк.; Відповідь з ГУДМС в Донецькій області на 1-му арк.; Повідомлення про надання дозволу на імміграцію 03.1-17856/2 на 1-му арк.; Копія паспорту ОСОБА_4 з перекладом КН№050939 на 2-х арк.; Заява від ОСОБА_4 на 1-му арк.; Розписка від ОСОБА_4 на 1-му арк; Довідка №258495/497; Квитанція №28984421; Довідка посольства Пакистану № Соn.35/2015 з перекладом на 2-х арк.; Декларація; Розписка №258495/497; Запит з відповіддю до Приморського РВ у м.Одесі ГУДМС в Одеській області на 2-х арк., підлягають збереженню при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, арешт на майно не накладався.

На підставі ст.49 КК України, керуючись п.6 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», ст.ст. 284, 285-286, 288, 369-372, 381, 382, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, в зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295 від 15.02.2019 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України - закрити в зв`язку з закінченням строків давності.

Речові докази по кримінальному провадженню: Заява про прийняття до громадянства України на 2-х арк.; Зобов`язання прийняття іноземне громадянство на 2-х арк.; Довідка про надання іноземній особі без громадянства дозволу на імміграцію на 1 арк; Копія довідки на постійне проживання №015252 на 1-му арк; Копія свідоцтва про шлюб № НОМЕР_3 на 1 арк; Копія паспорту на ім`я ОСОБА_6 на 2-х арк.; Довідка про володіння державною мовою №65-10-327; Довідка з «Приватбанку» на 1-му арк.; Довідка про відсутність судимості з перекладом на 3-х арк.; Квитанція про сплату державного мита на 1-му арк.; Перевірка за обліками Інтерполу на 2-х арк.; Перевірка за обліками УІТ та СБУ на 3-х арк.; Запит до ГУДМС в Донецькій області на 1-му арк.; Відповідь з ГУДМС в Донецькій області на 1-му арк.; Повідомлення про надання дозволу на імміграцію 03.1-17856/2 на 1-му арк.; Копія паспорту ОСОБА_4 з перекладом КН№050939 на 2-х арк.; Заява від ОСОБА_4 на 1-му арк.; Розписка від ОСОБА_4 на 1-му арк; Довідка №258495/497; Квитанція №28984421; Довідка посольства Пакистану № Соn.35/2015 з перекладом на 2-х арк.; Декларація; Розписка №258495/497; Запит з відповіддю до Приморського РВ у м.Одесі ГУДМС в Одеській області на 2-х арк., зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 09.04.2021 року, о 10.50 год.

Суддя: ОСОБА_1