Номер провадження: 11-кп/813/592/21
Номер справи місцевого суду: 505/2928/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

потерпілої: ОСОБА_9 ,

перекладача: ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2020 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балчани Котовського району Республіки Молдова, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000856 від 10.06.2017 року,
установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2020 року,ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та йому призначено покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Суд вирішив обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити незмінним до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання обвинуваченому обчислювати з 09.06.2017 року, тобто з моменту його затримання, зарахувавши йому в строк покарання строк тримання під вартою. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому до строку покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме знаходження його під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 09.06.2017 року до набрання вироком законної сили. Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_9 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 у якості відшкодування матеріальної шкоди грошову суму у розмірі 33049 грн. 88 коп. та у якості моральної шкоди 600000 грн. Цивільний позов, заявлений цивільним позивачем ОСОБА_11 задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_7 на користь цивільного позивача ОСОБА_11 у якості відшкодування матеріальної шкоди грошову суму у розмірі 920 грн. та у якості моральної шкоди 5000 грн. Вирішено питання речових доказів, заходів забезпечення та судових витрат.
Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 09.06.2017 року, більш точний час встановити не надалося можливим, перебував у стані алкогольного сп`яніння (наявність у крові етилового спирту у концентрації 1,89 °/00, згідно з результатами токсикологічного дослідження № 2196, що відповідає стану середнього ступеню алкогольного сп`яніння), чим позбавив себе можливості правильно орієнтуватися в дорожній обстановці, достеменно знаючи, що керування транспортними засобами у алкогольного сп`яніння заборонено, приступив до керування власного технічно справного автомобіля «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим допустив порушення вимог п. 2.9. «а» «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що зобов`язують водія: п. 2.9. «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння перебуваючи під впливом наркотичних або токсичних речовин».
В той же день, приблизно о 21 год. 50 хв. ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темний час доби, при достатній видимості, в умовах сухої проїзної частини, здійснював рух по проїзній частині вул. Залізничників в м. Подільську Одеської області, на якій організований двосторонній однорядний рух у кожному напрямку, з боку вул. Транспортної в напрямку вул. Чкалова, з невстановленою швидкістю руху, діючи самовпевнено та наближаючись до розташованого праворуч буд. №71 по вул. Залізничників, був неуважним, рух керованого автомобіля постійно не контролював, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, відповідно не відреагував на її зміну, та при виявленні небезпеки для руху у вигляді пішоходів ОСОБА_12 з велосипедом «AZIMUT» та ОСОБА_13 з велосипедом «Салют» і яких він мав об`єктивну можливість виявити, не вжив заходів, що виключають подальший розвиток аварійної ситуації, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, гарантоване не забезпечив рух керованого автомобіля в межах своєї смуги руху, відволікся від керування, внаслідок чого, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, втратив контроль над керуванням свого транспортного засобу, в результаті чого у порушення вимог п.п. 2.3. «б», 12.1., 12.2., 12.3 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року), якими передбачено: п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення, вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним». п.12.2. «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повина бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги». п.12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля не прийняв, допустив виїзд транспортного засобу на праве узбіччя, внаслідок чого передньою правою частиною свого автомобіля допустив наїзд на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилася у стані вагітності та велосипед «AZIMUT», який знаходився у неї між ногами, після цього мав місце наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та велосипед «Салют», який стояв попереду ОСОБА_12 та які на момент наїзду стояли на правому узбіччі за ходом руху автомобіля.
В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 отримали тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_12 в цей же день померла в Подільській районній лікарні.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 75 від 07.07.2017 року смерть ОСОБА_12 стоїть в причинному зв`язку з утвореними при дорожньо-транспортній пригоді тілесними ушкодженнями, від закритої внутрішньочерепної травми в вигляді субдуральних крововиливів, зумовивши набряк мозку та припинення функції центральної нервової системи.
Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи обставин наїзду автомобіля «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на велосипедистів № 17-3773 від 15.08.2017 року встановлено, що належні дії водія автомобіля «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 в умовах пригоди регламентувалися вимогами пункту 12.1 ПДР, які передбачали необхідність руху з швидкістю, яка б в рамках вимог пунктів 12.2 і 12.4 ПДР забезпечувала гарантований контроль за керуванням зі сторони водія, з урахуванням дорожньої обстановки, технічного стану автомобіля (справний - висновок експертизи технічного стану), особливостей вантажу (відсутній).
Належним виконанням вимог пункту 12.1 ПДР водій автомобіля «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість обрати безпечну швидкість руху такою, яка б виключила втрату ним керування й подальший виїзд на узбіччя, де знаходилися велосипедисти. Фактичні дії водія автомобіля, що не відповідали вимогам пункту 12.1 ПДР, які передбачали обрання швидкості руху такою, яка б виключила втрату ним керування й подальший виїзд на узбіччя, де знаходилися велосипедисти з експертної точки зору знаходяться в технічному причинному зв`язку з фактом дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, ОСОБА_7 у сукупності допустив порушення вимог п.п. «б» п. 2.3., п/п «а» п. 2.9., п. 12.1., 12.2., 12.3. «Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року).
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікував за ч.2 ст.286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правильності кваліфікації його дій, вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, оскільки він щиросердно розкаявся, активно сприяв слідству, бажає надати допомогу потерпілим.
На підставі викладеного, обвинувачений ОСОБА_7 просить в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити йому покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово надав доповнення до апеляційної скарги, у яких змінив вимоги апеляційної скарги та просив скасувати вирок суду першої інстанції як завідомо неправосудний, мотивуючи змінену апеляційну скаргу наступним:

- під час досудового слідства на нього здійснювався психологічний тиск з боку слідчого;

- експертизу на встановлення стану алкогольного сп`яніння він не проходив, зазначений у Акті медичного обстеження технічний прилад, яким начебто проводився його медичний огляд на стан сп`яніння, належним чином не сертифікований;

- під час досудового слідства його допити не проводились, матеріали справи йому не було відкрито та обвинувальний акт не був вручений у належний спосіб;

- пошкодження автомобіля сфальсифіковані органами досудового розслідування та не відповідають реальним пошкодженням, які утворилися внаслідок ДТП та які підтверджуються показами свідків;

- державне обвинувачення під час судового розгляду підтримував прокурор, який не входить до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні;

- судовий розгляд здійснювався упередженим складом суду, якому неодноразово заявлявся відвід;

- покази слідчих, допитаних під час судового розгляду, мають суттєві протиріччя;

- судове рішення ухвалено незаконним складом суду, оскільки визначення судді ОСОБА_1 здійснено з порушенням порядку, так як він не мав права приймати участь у автоматичному розподілі справи у зв`язку з майбутньою відпусткою;

- обставини ДТП, які викладені в обвинувальному акті, не відповідають дійсності;

- слідчий експеримент було проведено без участі обвинуваченого та його захисника, протокол слідчого експерименту складено з суттєвими порушеннями та він не відображає дійсні події;

- судом не враховано, що велосипед «AZIMUT», яким керувала ОСОБА_12 , не відповідав передбаченим технічним нормам, що могло стати причиною ДТП, тоді як у висновку автотехнічної експертизи експерт це не зазначив;
- протокол огляду місця події не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки у ньому відсутні відомості щодо осіб, які проводили слідчі дії, відсутній підпис експерта-криміналіста та усіх учасників огляду, у ньому відсутні відомості щодо наявних механічних пошкодженнях автомобілю та велосипедів;
- висновок експерта №75 від 10.06.2017 року викликає сумнів, оскільки він не відповідає вимогам п.2, 6 ч.1 ст.102 КПК України, експерт не обґрунтував висновків щодо отриманих ОСОБА_12 пошкоджень, у висновку відсутні посилання на матеріали кримінального провадження, особистий огляд та участь експерта в огляді автомобіля та велосипеда, у висновку відсутня відповідь на питання щодо строку та обставин отримання ОСОБА_12 тілесних ушкоджень а також можливості уникнути її смерті у разі надання кваліфікованої медичної допомоги.
Неодноразово уточнивши в подальшому вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_7 остаточно просив скасувати вирок та ухвалити новий, яким призначити покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі або зменшити строк покарання, переглянути розмір відшкодування шкоди за цивільним позовом потерпілих, призначити нове досудове розслідування кримінального провадження.
Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого який підтримав змінену апеляційну скаргу та просив вирок скасувати, направити справу на новий досудовий розгляд, його захисника, який підтримав змінену апеляційну скаргу обвинуваченого та просив вирок скасувати, направити справу на новий судовий розгляд; думку прокурора та потерпілої, які заперечував проти задоволення зміненої апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи зміненої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до приписів ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається зі змісту вироку суду першої інстанції, він відповідає приписам ст.370 КПК України.

Так, встановивши вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, суд першої інстанції обґрунтовано послався на досліджені ним докази, а саме:

- покази потерпілого ОСОБА_9 , яка в судовому засідання пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_7 раніше не знала. Померла ОСОБА_12 була її єдиною донькою. Її донька навчалась в Котовському медичному училищі та зустрічалась з хлопцем, який на даний час служить в лавах Збройних Сил України. В березні 2017 року вона дізналась про те, що її донька вагітна 26 неділь. 09.06.2017 року біля 22.00 год. до неї зателефонувала подруга її доньки - ОСОБА_14 , та повідомила, що на її доньку здійснив наїзд автомобіль під керуванням невідомої особи, яка знаходилась в стані алкогольного сп`яніння. Після дорожньо-транспортної пригоди донька була доставлена до Подільської районної лікарні в якій вона померла. Її донька будувала плани на майбутнє, планувала народити дитину, створити свою сім`ю, завершити навчання. Смерть її дитини спричинила їй моральну шкоду. Обвинувачений ОСОБА_7 будь-якої допомоги не надав, вибачення не просив. Вона наполягає на цивільному позові та просить його задовольнити.

- покази цивільного позивача ОСОБА_11 , яка в судовому засідання пояснила, що неповнолітній ОСОБА_13 її син. Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 наїзду на її сина та ОСОБА_12 вона знає зі слів сина. Після дорожньо-транспортної пригоди син дуже погано себе почував, у нього боліла спина. Довгий час він знаходився у схвильованому стані, боявся, погано спав по ночам. Цю трагедію переніс дуже важко. Цивільний позов підтримує у повному обсязі.

- покази неповнолітнього свідока ОСОБА_13 , який в судовому засідання пояснив, що з потерпілою ОСОБА_12 вони були друзями. Обвинуваченого ОСОБА_7 раніше не знав. 09.06.2017 року до нього прийшла ОСОБА_12 і вони вирішили покататися на велосипедах. Він дав їй свій велосипед марки «Азимут», а собі взяв «Салют». Приблизно о 21.00 год. поїхали разом по вул. Залізничників в м. Подільську, він попереду, а вона позаду нього по узбіччю з правої сторони. Також з ними була подруга ОСОБА_12 ОСОБА_14 , яка йшла по тротуару. Вони домовилися піти до ЗОШ №6 на спортивну площадку. Потім зупинилися біля будинку № 71, щоб почекати ОСОБА_14 , яка йшла пішки. Далі він почув і побачив, як позаду них на великій швидкості з увімкненими фарами їде автомобіль. Він повернувся в іншу сторону і приблизно через 20-30 секунд відчув удар в спину від якого впав на землю на живіт. Коли прийшов до тями то побачив, що ОСОБА_12 приблизно в 1,5 метрах від нього лежить на землі в крові та хрипить. Після наїзду на місце ДТП підійшла подруга ОСОБА_12 - ОСОБА_14 , яка просила викликати швидку. В цей момент він побачив що один з жителів вулиці - ОСОБА_15 підбіг до автомобіля і зупинив обвинуваченого ОСОБА_7 , який намагався завести двигун і втекти з місця пригоди. Водій транспортного засобу знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, хитався. Додав, що він з ОСОБА_12 стояли на узбіччі дороги та чекали ОСОБА_14 . Велосипеди були між ногами, рух вони не здійснювали. Бачив на автомобілі марки «ВАЗ 2106» подряпини, розбиту праву фару, а на сидінні скло. Стан дороги був задовільний, дорожньо-транспортна пригода відбулася без увімкненого вуличного освітлення.

- покази свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_12 підтримувала дружні стосунки. Обвинуваченого ОСОБА_7 раніше не знала. Ввечері, 09.06.2017 року, біля 19 год. 30 хв. ОСОБА_12 прийшла до неї додому, вони спілкувалися, а потім домовилися зустрітись в м. Подільську на вул. Перемоги через годину, півтори. Пізніше, коли вона проходила біля магазину «Ням -ням» по вул. Залізничників в м. Подільську, до неї під`їхали на велосипедах її подруга ОСОБА_12 з ОСОБА_13 , якого вона на той час не знала. Там вони поговорили та обговорили плани на вечір. Потім, вона пішки почала рухатись по тротуару, а її подруга ОСОБА_12 з ОСОБА_13 на велосипедах рухались по правій стороні автодороги. ОСОБА_13 рухався попереду, а ОСОБА_12 позаду нього. Коли вона підійшла до будинку АДРЕСА_3 , вона побачила ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які зупинились на узбіччі дороги. Вона їх обігнала і пішла далі по тротуару. Проходячи зупинку біля вул. Транспортна, через короткий проміжок часу почула звук удару, обернулася і побачила ОСОБА_12 , яка лежала на узбіччі дороги без свідомості. Після цього підбігла до неї і побачила, що в неї з роту тече кров. Одразу підійшов обвинувачений, почав трусити потерпілу, намагався її перевернути. Побачивши це, вона його відштовхнула від лежачої ОСОБА_12 , і він впав на землю. Потім викликали швидку допомогу та дочекалися її приїзду. Карета швидкої допомоги забрала ОСОБА_12 до лікарні. Потім приїхали працівники поліції та задали обвинуваченому питання «чи розуміє він, що накоїв?», на що він відповів «ну той що». Він хитався, поводив себе неадекватно, комусь телефонував. На місці пригоди було багато людей. Після того, як ОСОБА_12 забрала швидка, вона побачила, що на автомобілі темно-вишневого кольору з правої сторони була вм`ятина. Вона знаходилась біля ОСОБА_12 увесь час до приїзду швидкої та поліції. Крім того, подзвонила матері ОСОБА_12 і повідомила їй, що її донька потрапила в дорожньо-транспортну пригоду. Через декілька годин дізналась про те, що її подруга ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень померла в Подільській районній лікарні.

- покази свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що раніше ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_7 не знав, ніяких стосунків не підтримував. Ввечері, 09.06.2017 року він знаходився в себе дома, вікна були відчинені. Раптом він почув удар та вважав, що збили собаку. Приблизно через 1 хвилину вийшов на вулицю, де побачив свою сусідку ОСОБА_16 , автомобіль темного кольору без увімкненого світла, а на узбіччі дороги лежала дівчина ОСОБА_12 . В цей же час, ОСОБА_16 крикнула йому, що водій автомобіля ВАЗ 21063 ОСОБА_7 намагається завести автомобіль, щоб поїхати з місця дорожньо-транспортної пригоди. Він підійшов до автомобіля в якому було розбите скло пасажирської двері та почув звук стартеру. Запропонував ОСОБА_7 вийти з автомобіля, однак той відмовився. Потім вийшли інші сусіди та просили ОСОБА_7 вийти з автомобіля. Після цього він підійшов до ОСОБА_12 , яка лежала на землі та хрипіла. Через декілька хвилин один із сусідів сказав, що ОСОБА_7 намагається втікти. Він його догнав та привів до автомобіля. ОСОБА_7 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, хитався, вів себе неадекватно, було чути запах спиртного. Додав, що на місці ДТП бачив колесо від велосипеду приблизно в трьох метрах від лежачої ОСОБА_12 , відламане автомобільне дзеркало, яке лежало на землі та на автомобілі з правої сторони подряпини. Стан дороги задовільний.

- покази свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 раніше не знала. Вона проживає по АДРЕСА_4 та 09.06.2017 року знаходилась вдома. Ввечері цього ж дня почула удар та одразу ж вибігла на вулицю. Хтось крикнув викликати швидку допомогу. Побачила, що вибіг сусід ОСОБА_15 та наздогнав обвинуваченого ОСОБА_7 , який був нетверезий, хитався. Потім побачила автомобіль темного кольору без світла, на узбіччі лежачу ОСОБА_12 , яка була в крові, а з роту витікала кров, велосипеди з погнутими колесами. Вона винесла пляшку з водою та люди почали обливати дівчину водою. Додала, що в той вечір була нормальна погода, на землі бачила відламане автомобільне дзеркало. Приймала участь в якості понятого під час огляду місця події. Вказала, що дорожнє покриття було нормальне. Через декілька хвилин після того, як вона вийшла на вулицю на місце дорожньо-транспортної пригоди увімкнули вуличне освітлення.

- покази свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні пояснив, що загиблу ОСОБА_12 він знав, стосунки дружні, вона була дівчиною його товариша. 09.06.2017 року, приблизно в 21 год. 30 хв. до нього зателефонувала його знайома ОСОБА_18 та повідомила, що ОСОБА_12 збив автомобіль на вул. Залізничників в м. Подільську. Після цього повідомлення він одразу прибув на місце події, де побачив на дорозі автомобіль ВАЗ 2106 темно-коричневого кольору на якому габаритне світло не горіло, два чоловіки витягали водія, який явно перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_12 лежала на узбіччі дороги, хрипіла, її поливали водою. На обличчі у неї бачив кров, вона захлиналась кров`ю. Потім приїхала швидка допомога та забрала ОСОБА_12 в лікарню. Також, на місці події бачив 2 пошкоджених велосипеда один велосипед під горіхом, а інший не пам`ятає. На автомобілі бачив механічні пошкодження: загнутий передній бампер, відбите праве дзеркало на двері. Зазначив, що 09.06.2017 року погода була гарна, на вулиці вже трохи стемніло, дощу не було, в якому стані знаходилося дорожнє покриття не пам`ятає.

- покази свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні пояснив, що померлу ОСОБА_12 знав, а з обвинуваченим ОСОБА_7 знайомий не був. 09.06.2017 року, біля 21.30 години він вийшов на подвір`я покурити. В цей час почув глухий удар та скрип тормозів автомобільної гуми. Вибіг на вулицю, побачив, що трапилася дорожньо-транспортна пригода. Біля автомобіля марки ВАЗ 2106 вже був його сусід ОСОБА_15 та намагався витягнути з автомобіля обвинуваченого ОСОБА_7 , який хотів завести автомобіль. Він підбіг та допоміг своєму сусіду витягнути з автомобіля обвинуваченого, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, був чути запах спиртного, хитався, ледве стояв на ногах. ОСОБА_7 вів себе дуже агресивно, намагався втекти. Він його запитав, чи зрозумів, що накоїв, натомість обвинувачений відповів «що збив, та й збив». На місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди бачив один слід на траві, який починався з проїзної частини і закінчувався під самим автомобілем на асфальтному покритті. Слід на траві був видний добре. Крім того, було видно, що автомобіль заїхав на узбіччя однією стороною автомобіля. Також показав, що підходив до дівчини, яка лежала на узбіччі дороги без свідомості та яка була у крові. Через деякий час приїхала швидка та забрала дівчину, а він з сусідом ОСОБА_15 тримали ОСОБА_7 до приїзду працівників поліції. Додав, що обвинувачений ОСОБА_7 шарпав ОСОБА_20 , намагався її перевернути. Зазначив, що дорожнє покриття було нормальне, ям не було.

- покази свідка ОСОБА_21 , яка в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_7 її батько, стосунки добрі. Потерпілу ОСОБА_9 раніше не знала. 09.06.2017 року вона на своєму автомобілі марки «ВАЗ -2106» білого кольору від знайомого їхала додому по вул. Комсомольській в м. Подільську Одеської області. Разом із нею в автомобілі їхав товариш ОСОБА_22 . Біля одного з магазинів вона побачила свого батька та його автомобіль і зупинилася щоб віддати йому інструмент, який забрала у знайомого. Переклавши інструмент в багажне відділення автомобіля, вони поїхали далі. Вона поїхала вперед, однак в дзеркало заднього виду бачила автомобіль батька, а потім додала швидкості. Через деякий час, приблизно 10-15 хв. подзвонила її тітка ОСОБА_23 та сказала, що батько потрапив у аварію. Вона одразу ж подзвонила батькові, однак той не відповідав, після цього поїхала на місце дорожньо-транспортної пригоди. Там побачила батька, який був дуже стурбований та не міг нічого пояснити. Було погано видно, вуличне освітлення було відсутнє. На місці події знаходилися працівники поліції та інші люди. Автомобіль батька знаходився на дорозі, передня частина була повернута в праву сторону, в напрямку Подільського військкомату. Тіло потерпілої та велосипеди не бачила, ніяких пошкоджень на автомобілі батька також не бачила. Додала, що на слідуючий день після ДТП разом із захисником поїхала на місце події, де сфотографували стан дорожнього покриття, зробили заміри дороги. Зазначила, що схема, яку склали працівники поліції не відповідає дійсності. Вона довгий час їздила по вул. Комсомольській в м. Подільську, де завжди було погане асфальтне покриття, наявні вибоїни. Ширина дороги менша від тої, що вказана в схемі, складеної працівниками поліції. Крім того, на схемі не відображені вибоїни на дорозі, наявність на узбіччі дерев, правильне розташування велосипедів.

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції були досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, якими підтверджується вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме:

- Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2017 року про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, вчинене ОСОБА_7 09.06.2017 року (реєстратор ОСОБА_24 );

- Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2017 року про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, вчинене ОСОБА_7 09.06.2017 року (реєстратор ОСОБА_25 );

- Протокол затримання від 10.06.2017 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_7 був затриманий о 22 год. 20 хв. 09.06.2017 року;

- Доручення т.в.о. начальника СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_24 про проведення досудового розслідування №0000856;

- Постанову про призначення групи слідчих від 10.06.2017 року по кримінальному провадженню№0000856;

- Постанову першого заступника прокурора області старшого радника юстиції ОСОБА_26 від 30.10.2017 року про зміну групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні №0000856;

- Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.06.2017 року, згідно якого місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться по вул. Комсомольській (Залізничників), біля домоволодіння № 67 в м. Подільську Одеської області. Покриття асфальтобетонне, сухе, для двох напрямків, шириною 6,40 метрів. Ділянка дороги в момент огляду освітлена міським електроосвітлювачем. Положення транспортних засобів на місці пригоди згідно схеми. Сліди шин та сліди гальмування відсутні. До проїзної частини примикаються узбіччя з лівої та правої сторони, за узбіччями будівлі міського типу. Наявність відокремлених від транспортного засобу частин та інших об`єктів (катафот повторювача повороту, резинка повороту, дзеркало огляду заднього виду, педаль велосипеду, які розташовані згідно схеми). З місця пригоди вилучені експертний пакет в якому знаходяться елементи повторювача поворотів; пакет №0001183 дзеркало; пакет № 001205 педаль; два паперових конверти із взуттям та змивами речовини бурого кольору;

- Протокол огляду місця події від 09.06.2017 року, згідно якого автомобіль марки «ВАЗ 21063» коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться на проїзній частині по АДРЕСА_5 та який має пошкодження у вигляді подряпин, відсутнє праве бокове дзеркало заднього виду, переднє праве колесо спущене, в передній правій частині крила виявлено деформацію крила у внутрішній бік з бокової та верхньої передньої частини крила, відсутній правий боковий передній поворотник, деформований передній бампер у внутрішній бік з правого боку, тріщина пластмасового корпусу фар з правого переднього боку.

- Фототаблиці до протоколу огляду місця події від 09.06.2017 року, з яких вбачається, що проїзна частина вул. Залізничників в місці дорожньо-транспортної пригоди вид у бік вул. Транспортної освітлена електроопорами за ходом руху автомобіля «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїзна частина вул. Залізничників в місці дорожньо-транспортної пригоди вид у бік вул. Чкалова освітлена електроопорами у напрямку руху автомобіля «ВАЗ 21063», автомобіль має пошкодження, наявність виявлених пошкоджених велосипедів, виявленого фрагменту повторювача бокового повороту, наявність виявлених слідів бурого кольору біля пошкоджених велосипедів, наявність виявленого бокового дзеркала заднього виду автомобіля;

- Схему до протоколу огляду від 09.06.2017 року, відповідно до якої зазначено розташування виявлених на місці дорожньо-транспортної пригоди речей та предметів.

- Протокол огляду двох велосипедів марки «AZIMUT» та марки «Салют» від 10.06.2017 року з якого вбачається, що на вказаних велосипедах наявні пошкодження;

- Ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 12.06.2017 року про застосування до ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- Протокол проведення слідчого експерименту від 06.07.2017 року та фототаблицями до нього за участю потерпілої ОСОБА_9 , неповнолітнього ОСОБА_13 за участю законного представника ОСОБА_11 представника потерпілої адвоката ОСОБА_27 , під час якого неповнолітній ОСОБА_13 розповів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди та показав розташування людей, автомобіля, предметів та речей;

- Лист з Науково-дослідницького інституту «Астрономічна обсерваторія» ОНУ ім. Мечникова щодо погодних умов під час дорожньо-транспортної пригоди від 29.06.2017 року №53;

- Довідку головного лікаря ВП «Котовська станція екстреної (швидкої) медичної допомоги КУ «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» від 05.09.2017 року з копіями журналів щодо виїзду чергової бригади екстреної швидкої допомоги на місце дорожньо-транспортної пригоди 09.06.2017 року;

- Довідку Подільської центральної районної лікарні від 07.09.2017 року №493 про те, що ОСОБА_12 , 09.06.2017 року була доставлена каретою швидкої допомоги в приймальне відділення лікарні;

- Протокол огляду експертних пакетів від 25.08.2017 року, а саме: експертного пакету № 0001183, в якому находиться корпус правого дзеркала зовнішнього виду від автомобіля «ВА321063» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; експертного пакету № 0012695 в якому находиться розсіювач повторювача показника поворотів з ущільнювачем від автомобіля «ВА321063» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; експертного пакету № 0012805 в якому находиться велосипедна педаль із зламаною віссю без одної металево-гумової частини яка належить велосипеду «Салют» - тобто його ліва педаль; пакет з паперу коричневого кольору, розмірами 35x24x4 см, краї якого проклеєні та знаходяться пара літнього взуття зеленого кольору з білою підошвою, які належать загиблій ОСОБА_12 , тобто шльопанці жіночі на верхній частині яких дві вузькі смужки з синтетичної тканини зеленого кольору, які фіксуються до підошви в трьох місцях. Одна із смужок має декоративну металеву вставку золотистого кольору із стразами і підвіскою, яку фіксує кільце. На лівому шльопанці підвіска та кільце відсутні;

- Постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 15.06.2017 року;

- Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 03.07.2017 року про накладення арешту на водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Samsung SM-J105H/DS» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , із сім-картою оператора «МТС» та з флеш-картою марки «МісroSD НС 16gb»; грошові кошти у сумі 600 доларів США (6 купюр по 100 доларів, №FL84729445A, №НК47904076В, №НК69698321С, №29241499А, №НF87393772Е, №НВ10930416Q), грошові кошти у сумі 48 грн. паперовими купюрами та 1 грн. 25 коп. монетами;

- Ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.06.2017 року про накладення арешту на двоколісний велосипед марки «Azimut» чорного кольору та двоколісний велосипед чорного кольору без будь-яких маркувань та розпізнавальних знаків, які були вилучені 09.06.2017 року в ході складання протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди;

- Ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 06.07.2017 року про накладення арешту на бокове дзеркало заднього виду, елементи бокового повторювача автомобільного повороту, два елементи педалей велосипеда, змиви рідини бурого кольору на відрізку марлі, одну пару літнього взуття зеленого кольору з білою підошвою, які були вилучені 09.06.2017 року в ході складання протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди;

- Ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 23.06.2017 року про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_1 , 1987 року випуску коричневого кольору, кузов № НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_7 ;

- Постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 25.08.2017 року;

- Постанову старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_25 про призначення судової автотехнічної експертизи автомобіля «ВАЗ-21063» від 22.06.2017 року;

- Постанову старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_25 про призначення автотехнічної експертизи велосипеда марки «AZIMUT» від 22.06.2017 року;

- Постанову старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_25 про призначення автотехнічної експертизи велосипеда марки «Салют» від 22.06.2017 року;

- Постанову старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_25 про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи від 22.06.2017 року;

- Постанову слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_28 про призначення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 від 10.06.2017 року;

- Постанову слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_29 про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_13 від 13.06.2017 року;

- Постанову старшого слідчого ОСОБА_25 в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області від 22.06.2017 року про призначення судової медико-криміналістичної експертизи;

- Постанову старшого слідчого ОСОБА_25 в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області про призначення автотехнічної експертизи від 04.08.2017 року;

- Висновок судової автотехнічної експертизи технічного стану систем керування, ходової частини й системи головного світла автомобіля «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 від 15.08.2017 року №17-3004 та фототаблицями до нього, згідно якого рульове керування, гальмова система і ходова частина автомобіля «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 к моменту ДТП перебували в технічно працездатному стані, забезпечували водію можливість безпечно управляти автомобілем без несправностей, що раптово йому проявлялися та впливали на стійкість руху. Система головного світла автомобіля к моменту ДТП знаходилася в працездатному стані. Цілісність системи головно світла не дозволяє експертним шляхом установити, чи працювало світло, та в якому режимі к моменту ДТП, бо це залежало від положення тумблерів увімкнення та режимів праці системи, слідова інформація про які відсутня;

- Висновок судової автотехнічної експертизи технічного стану систем керування й ходової частини велосипеда «Салют» №17-3002 від 15.08.2017 року та фототаблицями до нього, згідно якого у велосипеді «Салют» рульове керування, ходова частина й гальмівна система на момент розглянутої події перебували в технічно працездатному стані, дозволяли водієві безпечно керувати велосипедом, знижувати його швидкість із відомою йому ефективністю аж до зупинки й без раптових йому відмов. Велосипед не має будь-яких приборів освітлення або світловідбивачів;

- Висновок судової автотехнічної експертизи технічного стану систем керування й ходової частини велосипеда «Azimut» №17-3003 від 15.08.2017 року, згідно якого у велосипеді «Azimut» рульове керування, ходова частина й гальмова система на момент розглянутої події перебували в технічно працездатному стані, дозволяли водієві безпечно керувати велосипедом, знижувати його швидкість із відомою йому ефективністю аж до зупинки й без раптових йому відмов. Велосипед не має будь-яких приборів освітлення або світловідбивачів;

- Висновок судової трасологічної та транспортної-трасологічної екпертизи обставин наїзду автомобіля «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 на велосипедистів №17-3001/3024 від 14.08.2017 року та фототаблицями до нього, згідно якого бокове дзеркало заднього виду, повторювач поворотів, які були вилучені з місця пригоди, належали автомобілю «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Педаль, що була вилучена з місця дорожньо-транспортної пригоди належала велосипеду «Салют». В умовах пригоди автомобіль «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 передньою частиною справа ударно взаємодіяв із задньою частиною велосипеда «Азимут» під кутом 5-10 градусів, при відліку від їхніх повздовжніх осей за точкою перетину від лінії осі велосипеда проти годинникової стрілки до лінії осі автомобіля (схема №1 у фототаблиці). Дугоподібні траси на передньому крилі автомобіля, що спрямовані зверху вниз і назад вказують на переміщення пошкодженого велосипеда у фазі падіння із закинутим уверх переднім колесом на дорожню поверхню. В умовах пригоди автомобіль «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 дотично правим бортом контактував з лівим бортом велосипеда «Салют», при цьому первинно в контакт вступив лівий торець задньої осі велосипеда з панеллю переднього крила, на цій самій фазі відбувся контакт правої кінцівки бампера або панелі передка з лівою педаллю, від чого вона була зламана, під дією інерції велосипедиста кермо з колесом було повернуто ліворуч, при цьому колесо було деформовано. Далі велосипед просковзнув удовж борту, контактуючи шиною заднього колеса із задньою аркою автомобіля. Сліди та пошкодження на автомобілі «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , характерні для утворення сідоком велосипеда «Азимут», зосереджені в передній частині правого крила, на передній правій стійці, на правих дверях. Відповідно цих слідів слід укласти про те, що в момент наїзду автомобіля на велосипед «Азимут» тіло сідока ударно взаємодіяло з передньою верхньою частиною переднього правого крила, після чого було закинуто на праву стійку автомобіля й далі переміщалося вдовж борту, вірогідно зламав дзеркало заднього виду, пошкоджуючи бічні стекла й панель задньої двері. На підставі наявності інформації наїзд на велосипедистів відбувся між розсипом пошкоджених деталей і осипом скла - у районі правої крайки проїзної частини, судячи по значному віддаленню уламків та частин транспортних засобів від крайки проїзної частини, найбільш вірогідно, саме на узбіччі перед початком осипів. Ознак характеру поведінки велосипедів к моменту наїзду на них, експертом не встановлено. Зона та висота розташування слідів у виді положистої вм`ятини крила з потертістю фактури тканини на автомобілі «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 вказують на контакт верхньою частиною переднього торця крила з сідоком велосипеда, який не був розташований на сідлі (сліди контакту з тілом розташовані нижче висоті розташування сідла), що відповідає знаходженню його не на велосипеді, а імовірно, стоячи, при знаходженні велосипеда між ніг. Інформації про характер розташування сідока велосипеда «Салют» в умовах наїзду експертом не виявлено;

- Висновок судової автотехнічної експертизи обставин наїзду автомобіля «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 на велосипедистів №17-3773 від 15.08.2017 року, згідно якого вихідні дані слідства та показання свідка ОСОБА_13 про наїзд автомобіля «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 на велосипедистів на правому за ходом автомобіля узбіччі технічно спроможні. Належні дії водія автомобіля «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 в умовах пригоди регламентувалися вимогами пункту 12.1 ПДР, які передбачали необхідність руху швидкістю, яка б в рамках вимог пунктів 12.2 і 12.4 ПДР забезпечувала гарантований контроль за керуванням зі сторони водія, з урахуванням дорожньої обстановки технічного стану автомобіля (справний - висновок експертизи технічного стану), особливостей вантажу (відсутній). Належним виконанням вимог пункту 12.1 ПДР водій автомобіля «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість обрати безпечну швидкість руху такою, яка виключила втрату ним керування й подальший виїзд на узбіччя, де знаходилися велосипедисти. Фактичні дії водія автомобіля, що не відповідали вимогам пункту 12.1 ПДР, які передбачали обрання швидкості руху такою, яка б виключила втрату ним керування й подальший виїзд на узбіччя, де знаходилися велосипедисти, з експертної точки знаходяться в технічному причинному зв`язку з фактом ДТП;

- Висновок судово-медичної експертизи №383 взуття ОСОБА_12 від 22.06.2017 року та фототаблицями до нього;

- Висновок судово-медичного експерта №86 від 22.06.2017 року, згідно якого у неповнолітнього ОСОБА_13 виявлені наступні ушкодження: синець та садно лівого г/ступневого суглобу, синець грудної клітки, садно лівого передпліччя. Характер ушкоджень свідчить про те, що вони є наслідком дії тупого предмета (тупих предметів) можливо при дорожньо-транспортній пригоді, не виключається, що такими предметами могли бути деталі конструкції велосипеда при поштовху рухаючим авто та дорожнє покриття при падінні. Враховуючи до уваги морфологічні властивості ушкоджень, вони могли бути заподіяні в строк та за обставин зазначених слідчим в постанові, тобто 09.06.2017 року. Описані ушкодження мають незначні скороминулі наслідки і на підставі п.2.3.5 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 року) належать до категорії Легких тілесних ушкоджень;

- Висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 №75 від 10.06.2017 року, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлені наступні ушкодження: а) закрита внутрішньочерепна травма: рана спинки носа; вогнищевий крововилив в м`які тканини потилиці; субдуральний крововилив (під твердою мозковою оболонкою); крововилив потиличної і лобної області; вогнищеві субарахноїдальні (під м`які оболонки); крововиливи обох півкуль і мозочка; б) травма тулуба: вогнищеві крововиливи в зв`язуючий апарат печінки ,під плевру та в області воріт легень в жирову капсулу правої нирки: дугоподібний синець задньої поверхні тулуба; в) травма кінцівок: рана та множинні дрібні садна правої верхньої кінцівки; уламчастий перелом лівого стегна з утворенням ромбоподібного уламка на задній поверхні кості на рівні 52 см, масивний крововилив в місці перелома, садна та синці лівої нижньої кінцівки. Характер та морфологічні властивості пошкоджень у гр. ОСОБА_12 свідчать про те, що вони спричинені дією тупого предмета (тупих предметів). Множинність і локалізація пошкоджень у ОСОБА_12 , наявність явищ струсу тіла (крововиливи в області коріння легень, в жирову капсулу нирок, піддержуючий апарат печінки свідчать про те, що вони могли утворитись в результаті транспортної пригоди, від зіткнення рухаючого транспортного засобу з пішоходом. Беручи до уваги характер, локалізацію і рівень знаходження пошкоджень, можливо, що в момент первинного контактування ОСОБА_12 знаходилася в вертикальному положенні і була повернута до транспортного засобу задньою поверхнею тіла, про що свідчить наявність контактного пошкодження (від первинного удару) масивний синець задньої поверхні лівого стегна, крововилив в мьякі тканини лівого стегна, уламчастий перелом нижньої третини лівого стегна (на рівні 52 см) з утворенням ромбоподібного уламка на задній поверхні. При закиданні на капот і удару об нього та інші частини автомобіля (лобове скло, стойка і т.д.) утворилася травма голови і тулуба: вогнищевий крововилив в м`які тканини голови в потиличній ділянці, субдуральні крововиливи в потиличну лобну ліву і праву області головного мозку, субарахноїдальні крововиливи під м`які мозкові оболонки обох півкуль мозочка, дугоподібний синець задньої поверхні тулуба; вогнищевий крововилив в підтримуючу зв`язку печінки, під плевру легень та в області коріння, в жирову капсулу нирки. При відкиданні на дорожнє покриття утворились садна передньої поверхні лівої гомілки, множинні дрібні садна та рана правої верхньої кінцівки, перелом кісток носа. Смерть ОСОБА_12 стоїть в причинному зв`язку з утвореними при ДТП тілесними пошкодженнями, від закритої внутрішньочерепної травми в вигляді субдуральних крововиливів, зумовивших набряк мозку та припинення функції центральної нервової системи. Вищезазначені в підсумках ушкодження в сукупності належать до небезпечних для життя і відповідно п.2.1.2 та 2.1.3 «г» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ, 1995 г.), належать до Тяжких тілесних ушкоджень;

- Акт судово-медичного дослідження №2977/75 від 12.06.2017 року, згідно якого при судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа ОСОБА_12 етиловий алкоголь не виявлений;

- Акт судово-медичного дослідження №603/75 від 10.06.2017 року, згідно якого кров трупа ОСОБА_12 , 1999 року народження відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютином анти-В за системою АВО;

- Акт судово-медичного гістологічного дослідження №1715/75 Подільської міської лікарні від 12.06.2017 року, яким встановлений дрібновогнищевий субдуральний крововилив; вогнищевий субарахноїдальний крововилив в м`яких мозкових оболонках великих півкуль та мозочка - без вираженої перифокальної клітинної реакції. Нерівномірно виражений набряк головного мозку, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, з явищами еритростазів, агрегації еритроцитів в просвітах судин. Вогнища набряку, фокуси крововиливів, гострої емфіземи, ділянки дистелектаза в легенях, тканинах перифокальною клітинною реакцією;

- Результат токсилогічного дослідження №2196 року від 16.06.2017 року, згідно якого при токсологічному дослідженні крові ОСОБА_7 виявлений етанол, в концентрації 1,89 проміле;

- Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знищують увагу та швидкість реакції №243 від 09.06.2017 року, яким встановлено, що ОСОБА_7 09.06.2017 року знаходився в стані алкогольного сп`яніння;

- Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2017 року про скасування арешту, накладеного ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 03.07.2017 року на грошові кошти у сумі 600 доларів США (6 купюр по 100 доларів №FL84729445A, №НК47904076В, №НК69698321С, №29241499А, №НF87393772Е, №НВ10930416Q);

- Розписку адвоката ОСОБА_30 про отримання грошових коштів в сумі 600 доларів США (№FL84729445A, №НК47904076В, №НК69698321С, №29241499А, №НF87393772Е, №НВ10930416Q).

- Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13.09.2017 року про скасування ухвали Балтського районного суду Одеської області від 03.07.2017 року.

Судом також в судовому засіданні оглядалися та досліджувалися речові докази, а саме: корпус правого дзеркала зовнішнього виду від автомобіля «ВА321063» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; розсіювач повторювача показника поворотів з ущільнювачем від автомобіля «ВА321063» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; велосипедна педаль із зламаною віссю без одної металево-гумової частини, яка належить велосипеду «Салют» - тобто його ліва педаль; пара літнього взуття зеленого кольору з білою підошвою, які належать загиблій ОСОБА_12 , тобто шльопанці жіночі на верхній частині яких дві вузькі смужки з синтетичної тканини зеленого кольору, які фіксуються до підошви в трьох місцях. Одна із смужок має декоративну металеву вставку золотистого кольору із стразами і підвіскою, яку фіксує кільце, на лівому шльопанці підвіска та кільце відсутні; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_2 ; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Samsung SM-J105H/DS»; 2 фотокартки ОСОБА_7 ; грошові кошти у сумі 48 грн. паперовими купюрами та 1 грн. 25 коп. монетами; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 ; договір купівлі-продажу транспортного засобу; поліс обов`язкового страхування іноземця; велосипеди марки «AZIMUT» та марки «Салют» з наявністю на них пошкоджень.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд першої інстанції обґрунтовано вважав встановленим, що ОСОБА_7 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ч.2 ст.286 КК України.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, який з`ясувавши обставини кримінального провадження та давши належну оцінку зібраним та дослідженим доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 що під час досудового слідства на нього здійснювався психологічний тиск з боку слідчого, оскільки з його пояснень, наданих під час апеляційного розгляду, не вбачається здійснення до нього психологічного тиску під час досудового розслідування. Крім того, захисник обвинуваченого під час апеляційного розгляду заявив про відсутність тиску на обвинуваченого під час досудового розслідування та відсутність підстав для звернення до ДБР з цього приводу.

Також апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо недоведеності перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння під час скоєння злочину, оскільки це спростовується дослідженими за клопотанням сторони захисту в судовому засіданні апеляційного суду результатами токсилогічного дослідження №2196 року від 16.06.2017 року та висновком №243 від 09.06.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знищують увагу та швидкість реакції, яким встановлено, що ОСОБА_7 09.06.2017 року перебував в стані алкогольного сп`яніння(т.2, а.п.21, 22). Зазначені медичні висновки складені уповноваженими на то особами та належним чином оформлені.

Крім того, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 що матеріали справи йому не було відкрито та обвинувальний акт не був вручений у належний спосіб, оскільки це спростовується наявною у матеріалах кримінального провадження розпискою (т.1, а.п.43), згідно якої ОСОБА_7 відмовився отримувати обвинувальний акт, який було отримано його захисником ОСОБА_31 (т.1, а.п.44). Також матеріали кримінального провадження містять акт, складений Котовським міськрайонним судом Одеської області 15.01.2019 року про відмову обвинуваченого ОСОБА_7 отримати обвинувальний акт, реєстр матеріалів та позивних заяв потерпілих (т.4, а.п.90). Факт ознайомлення ОСОБА_7 з матеріалами досудового розслідування підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування (т.1, а.п.29). Крім того, згідно зазначеного реєстру, слідчим суддею постановлялась ухвала про встановлення ОСОБА_7 строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що пошкодження автомобіля сфальсифіковані органами досудового розслідування та не відповідають реальним пошкодженням, які утворилися внаслідок ДТП та які підтверджуються показами свідків, спростовуються протоколами огляду місця події, які були складені уповноваженим на то особами за участю свідків.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що державне обвинувачення під час судового розгляду підтримував прокурор, який не входить до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, спростовується наявною у матеріалах кримінального провадження постановою про заміну групи прокурорів від 30.10.2017 року, згідно якої до складу групи прокурорів входить прокурори Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , які підтримували державне обвинувачення під час судового розгляду (т.2, а.п.20).

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що покази слідчих, допитаних під час судового розгляду, мають суттєві протиріччя, оскільки на такі покази суд не посилається в оскаржуваному вироку.

Крім того апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що судовий розгляд здійснювався упередженим складом суду, якому неодноразово заявлявся відвід, оскільки такі відводи були визнані безпідставними, а тому відсутні підстави вважати, що судовий розгляд здійснювався неупередженим судом.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що судове рішення ухвалено незаконним складом суду, оскільки визначення судді ОСОБА_1 здійснено з порушенням порядку, так як він не мав права приймати участь у автоматичному розподілі справи у зв`язку з майбутньою відпусткою, адже визначення судді ОСОБА_1 було здійснено у передбачений порядок, діючий на час визначення судді, на підставі відповідного розпорядження керівника апарату суду (т.4, а.п.35), виданого на виконання рішення зборів суддів після неможливості проведення автоматизованого розподілу справи судді, який був виключений від розподілу з підстав відбування у відпустку тривалістю менше 14 днів, тоді як інші судді, згідно звіту про неможливість розподілу справи між суддями (т.4, а.п.32), перебували у тривалому відрядженні, у відпустці, тривалістю більше 14 днів та розглядали поєднану справу.

Посилання обвинуваченого на те, що обставини ДТП, які викладені в обвинувальному акті, не відповідають дійсності, спростовується встановленими під час розгляду кримінального провадження обставинами, які підтверджують викладені в обвинувальному акті версію подій.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що слідчий експеримент було проведено без участі обвинуваченого та його захисника, протокол слідчого експерименту складено з суттєвими порушеннями та він не відображає дійсні події, з огляду на таке.

Відповідно до ст.240 КПК з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, до участі в якому можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Як убачається з досліджених судом першої інстанцій протоколу слідчого експерименту від 06.07.2017 року (т.1, а.п.264-273) у рамках даного кримінального провадження було проведено вказану слідчу дію за участю потерпілої ОСОБА_9 , неповнолітнього ОСОБА_13 за участю законного представника ОСОБА_11 представника потерпілої адвоката ОСОБА_27 , під час якого неповнолітній ОСОБА_13 розповів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди та показав розташування людей, автомобіля, предметів та речей. За результатами цієї слідчої дії було складено відповідний протокол, зміст якого відповідає положенням статей 104, 105 КПК, та які без будь-яких зауважень та заперечень були підписані усіма учасниками цих слідчих дій.

При цьому вказані слідчі дії були проведені без участі підозрюваного та/або його захисника, участь яких у розумінні ст. 240 КПК не є обов`язковою.

Разом із тим, в апеляційній скарзі обвинувачений не навів обґрунтування, як саме його присутність та/або присутність його захисника під час проведення цієї слідчої дії могла позначитись на їх результатах.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що судом не враховано, що велосипед «AZIMUT», яким керувала ОСОБА_12 , не відповідав передбаченим технічним нормам, що могло стати причиною ДТП, спростовується висновком автотехнічної експертизи №17-3003 від 15.08.2017 року, згідно якого у велосипеді «Azimut» рульове керування, ходова частина й гальмова система на момент розглянутої події перебували в технічно працездатному стані, дозволяли водієві безпечно керувати велосипедом, знижувати його швидкість із відомою йому ефективністю аж до зупинки й без раптових йому відмов (т.1, а.п.274-275).
Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги що протокол огляду місця події не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки у ньому відсутні відомості щодо осіб, які проводили слідчі дії, відсутній підпис експерта-криміналіста та усіх учасників огляду, у ньому відсутні відомості щодо наявних механічних пошкодженнях автомобілю та велосипедів, оскільки в протоколі огляду зазначено, що огляд проводить слідчий ОСОБА_29 , зазначено спеціаліста-криміналіста, до нього додані фототаблиці (фотознімки) транспортного засобу з зафіксованими пошкодженнями автомобіля марки «ВАЗ-21063», а на схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди підписаної понятими та слідчим зазначені виявлені та вилучені під час огляду речові докази.
Крім того, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що висновок експерта №75 від 10.06.2017 року викликає сумнів, оскільки він не відповідає вимогам п.2, 6 ч.1 ст.102 КПК України, експерт не обґрунтував висновків щодо отриманих ОСОБА_12 пошкоджень, у висновку відсутні посилання на матеріали кримінального провадження, особистий огляд та участь експерта в огляді автомобіля та велосипеда, у висновку відсутня відповідь на питання щодо строку та обставин отримання ОСОБА_12 тілесних ушкоджень а також можливості уникнути її смерті у разі надання кваліфікованої медичної допомоги. Так, у зазначеному висновку експерт відповів на поставлені питання та зазначив встановлені тілесні ушкодження, які виявлені на трупі ОСОБА_12 , характер та причини їх заподіяння, причину смерті ОСОБА_12 , яка стоїть в причинному зв`язку з утвореними при ДТП тілесними пошкодженнями, від закритої внутрішньочерепної травми в вигляді субдуральних крововиливів, зумовивших набряк мозку та припинення функції центральної нервової системи. Відповідаючи на питання щодо можливості уникнути смерті потерпілої у разі надання кваліфікованої медичної допомоги, експерт зазначив, що таке питання є предметом розгляду комплексної судово-медичної експертизи. Таким чином, зазначений висновок не викликає сумнівів.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 та ч.2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, будь-яких клопотань щодо призначення повторної або додаткової судової експертизи як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду стороною захисту не було заявлено.

Таким чином, версія сторони захисту щодо недоведеності винуватості обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення спростовується сукупністю обставин справи, встановлених під час судового розгляду на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які виключають будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину, стороною обвинувачення, на переконання апеляційного суду, поза розумним сумнівом доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Апеляційний суд враховує, що під час апеляційного розгляду сторона захисту визнала, що у діях обвинуваченого ОСОБА_7 є склад інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Крім того, апеляційний звертає увагу на те, що заявляючи вимоги про скасування вироку суду першої інстанції та направлення справи на новий судовий розгляд, захисник не зазначив жодних підстав для призначення нового судового розгляду, передбачених ст.415 КПК України а вимоги обвинуваченого про направлення справи на нове досудове розслідування не можуть бути задоволені у зв`язку з відсутністю на це повноважень у суду апеляційної інстанції.

При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував ступінь скоєння ним злочину та його наслідки, особу винного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, є пенсіонером, а також ставлення обвинуваченого до скоєного, який свою вину не визнає, не розкаюється, намагається перекласти вину у ДТП на потерпілих, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставини, яка обтяжує покарання, якою суд першої інстанції визнав вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, досудову доповідь служби з питань пробації, згідно якої виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без призначення покарання, пов`язаного із реальним обмеженням чи позбавленням волі не виключається, та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі, що буде відповідати загальним засадам призначення покарання та що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілими цивільних позовів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов таких висновків. позові.

Так, під час судового розгляду потерпілою ОСОБА_9 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 матеріальної шкоди у сумі 33049 грн. 88 коп. та моральної шкоди у сумі 750000 грн.

Крім цього, цивільним позивачем ОСОБА_11 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_13 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 матеріальної шкоди у сумі 920 грн. та моральної шкоди у сумі 5000 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 матеріальної шкоди у сумі 33049 грн. 88 коп., оскільки така матеріальна шкода знайшла свого підтвердження під час судового розгляду.

При вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд першої інстанції вірно приймняв до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.

За змістом ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичної білі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що потерпіла ОСОБА_9 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що їй внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в погіршені здоров`я потерпілої, душевних стражданнях у зв`язку зі втратою члена сім`ї.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд дійшов вірного висновку що з урахуванням душевних страждань потерпілої ОСОБА_9 у зв`язку зі втратою члена сім`ї доньки, яка перебувала у стані вагітності, позовні вимоги потерпілої в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню, стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілої компенсацію моральної шкоди у сумі 600 000 грн.

Також апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення у повному обсязі цивільного позову ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на її користь матеріальної шкоди у сумі 920 грн. та моральної шкоди у сумі 5000 грн.

Отже, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними та необґрунтованими, адже вони спростовуються дослідженими судом доказами, аналіз яких наведений вище.

За результатами апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що аналіз доказів кримінального провадження свідчить про відсутність передбачених законом підстав для скасування вироку суду першої інстанції.

Отже, апеляційний суд вважає оскаржуваний вирок законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до припису п.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Керуючись ст. 370, 404, 405, 407, 418, 420, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 із змінами залишити без задоволення.

Вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2020 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000856 від 10.06.2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4