Єдиний унікальний номер справи 333/7583/20
Номер провадження 1-кс/333/353/21
УХВАЛА
Іменем України
20 травня 2021 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 , слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 , розглянувши її клопотання про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0002951, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 грудня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України відносно підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, Запорізької області, українки, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, працює прибиральницею у Запорізькому академічному обласному українському музично-драматичному театрі ім.. В.Г. Магара, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої.

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0002951, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 грудня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до ордеру № 8606 серії А-1 від 03 лютого 1977 року, виданого, на підставі рішення виконкому Запорізької міської Ради депутатів працюючих № 183 від 11.05.1975, ОСОБА_7 , родина якого складається з трьох осіб: дружини ОСОБА_8 та доньки ОСОБА_9 , він має право на заселення до квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки № 21 від 10.08.1992 ОСОБА_8 є членом житлово-будівельного кооперативу «Комунаровець 15» та їй належить на праві особистої власності трьох кімнатна квартира АДРЕСА_4 відповідно до рішення виконкому Комунарівськогї районної ради № 383/2 від 19.12.1990. Вартість квартири в сумі вісім тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять рублів, 92 копійки сплачена в повному обсязі 04.01.1991.

Відповідно до реєстраційного посвідчення, виданого 18.11.1992 начальником БТІ ОСОБА_10 Запорізьке бюро технічної інвентаризації посвічує, що кооперативна квартира АДРЕСА_3 , кооператив «Комунаровець 15» зареєстрована за ОСОБА_8 на праві особистої власності на підставі довідки від 10.08.1992 № 21 виданої житлово-будівельним кооперативом «Комунаровець 15» , та записано в реєстрову книгу №188 за реєстровим № 34538.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 , виданого Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації за інвентарним номером 41193 та реєстровим номером 34538 від 20.08.1992 власником вказаної квартири є ОСОБА_8 на підставі довідки від 10.08.1992 № 21, виданої житлово-будівельним кооперативом «Комунаровець 15».

Відповідно до п. 80 Постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Постанова) документи, необхідні для державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомості, будівництво яких здійснювалось в результаті діяльності кооперативу це довідка кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення нею пайових внесків в повному обсязі; технічний паспорт на окреме, індивідуально визначене, нерухоме майно.

17.12.2020 у денний час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне безоплатне придбання права власності на об`єкт нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_3 , шляхом обману в особливо великих розмірах, з використанням завідомо підроблених документів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, з метою реєстрації речових прав на вказаний об`єкт нерухомості звернулась до державного реєстратора виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області ОСОБА_11 , за адресою АДРЕСА_5 .

Далі, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинній умисел, діючи умисно, із корисливого мотиву, шляхом обману, усвідомлюючи що не має жодних законних підстав для отримання права власності на вищезазначений об`єкт нерухомості, особисто надала державному реєстратору завідомо підроблені документи, які відповідно до п. 80 Постанови, необхідні для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_3 , а саме технічний паспорт № НОМЕР_1 від 25.09.2020 виданий ФОП ОСОБА_12 та довідку № 06.15 видану ОСББ «МОЄЇ МРІЇ». Крім того, ОСОБА_4 сплатила адміністративний збір й підтвердила свою особу паспортом громадянина України.

21.12.2020 державним реєстратором ОСОБА_11 , на підставі наданих йому ОСОБА_4 підроблених документів, винесено рішення №55829619 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також здійснено реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: квартира АДРЕСА_3 за суб`єктом ОСОБА_4 . 22.12.2020 ОСОБА_4 особисто отримала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що поставила підпис у відповідному журналі.

Відповідно до звіту про оцінку ринкової вартості об`єкта нерухомості що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 , виконаний ТОВ «Власні землі» 01.02.2021 року найбільш ймовірна ринкова вартість об`єкта оцінки, а саме: трикімнатної квартири, розташованої на дев`ятому поверсі житлового дев`ятиповерхового будинку, загальною площею квартири 64,7 кв.м., в тому числі житловою 39,8 кв.м.(згідно технічного паспорту ОП ЗМБТІ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з заокругленням до цілих, становить 870 476,00 (вісімсот сімдесят тисяч чотириста сімдесят шість) гривень.

В результаті умисних, противоправних дій ОСОБА_4 придбала право власності на об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_3 , шляхом обману, чим спричинила потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 870 476 грн., що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, що згідно з приміткою до ст. 185 КК України є особливо великим розміром.

Одночасно з цим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на використання завідомо підроблених документів, з метою безоплатного придбання права на майно шляхом обману у власних інтересах, а саме права власності на об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, надала для державної реєстрації права власності завідомо підроблені документи, а саме технічний паспорт № НОМЕР_1 від 25.09.2020 виданий ФОП ОСОБА_12 та довідку № 06.15 видану ОСББ «МОЄЇ МРІЇ» за наступних обставин.

17.12.2020 у денний час, ОСОБА_4 , маючи умисел на використанні завідомо підроблених документів для незаконного придбання права власності на об`єкт нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_3 , шляхом обману в особливо великих розмірах, з використанням завідомо підроблених документів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, з метою реєстрації речових прав на вказаний об`єкт нерухомості звернулась до державного реєстратора виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області ОСОБА_11 , за адресою АДРЕСА_5 .

Далі, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинній умисел, діючи умисно, із корисливого мотиву, шляхом обману, усвідомлюючи що не має жодних законних підстав для отримання права власності на вищезазначений об`єкт нерухомості, особисто надала державному реєстратору завідомо підроблені документи, які відповідно до п. 80 Постанови, необхідні для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_3 , а саме технічний паспорт № НОМЕР_1 від 25.09.2020 виданий ФОП ОСОБА_12 та довідку № 06.15 видану ОСББ «МОЄЇ МРІЇ». Крім того, ОСОБА_4 сплатила адміністративний збір й підтвердила свою особу паспортом громадянина України.

В результаті умисних, противоправних дій ОСОБА_4 21.12.2020 державним реєстратором ОСОБА_11 , на підставі наданих йому ОСОБА_4 підроблених документів, винесено рішення №55829619 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також здійснено реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: квартира АДРЕСА_3 за суб`єктом ОСОБА_4 . 22.12.2020 ОСОБА_4 особисто отримала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що поставила підпис у відповідному журналі.

Таким чином, підозрювана ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення (злочини):

- придбання права на майно шляхом обману (шахрайстві), вчиненому в особливо великих розмірах, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за яке законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна;

- використання завідомо підробленого документа, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за яке законом передбачена відповідальність у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може:

1)переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме за вчинення злочину за правовою кваліфікацією передбаченою ч.4 ст. 190 КК України, який згідно ст.12 КК України, віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, також враховуючи характер скоєного злочину ОСОБА_4 , її особистість, вік та стан здоров`я дозволяють їй вчинити ризики, вказані у даному клопотанні; - наявність родини, соціальних зав`язків, постійного місця мешкання та постійного місця роботи, а відповідно постійного доходу, що може свідчити, як про можливість тривалого переховування від органів досудового розслідування; характер вчиненого злочину, обізнаність у особистих даних та місці мешкання потерпілої особи похилого віку, свідків, які є мешканцями будинку за адресою реєстрації підозрюваної, дозволяють їй вчинити ризики, вказані у даному клопотанні. Крім того документи, які є доказами у даному кримінальному проваджені, а також є предметом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України перебувають у володінні підозрюваної, на підставі чого є ризик того, що вона їх знищить. З метою уникнення кримінальної відповідальності за вчиненні кримінальні правопорушення, вину у скоєнні яких вона не визнає підозрювана ОСОБА_4 може скоїти інші кримінальні правопорушення.

14 травня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

19 травня 2021 року о 17 годині 04 хвилин підозрюваній ОСОБА_4 та захиснику ОСОБА_5 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

Слідчий та прокурор, кожен в окремості, в судовому засіданні клопотання підтримали та просили слідчого суддю його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник, в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили суд обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, пояснили, що вважають, що слідчим не виконані вимоги ст. .111, 135 КПК України, в частині повідомлення ОСОБА_4 та її захисника про процесуальну дію. Ні слідчим, ні прокурором не було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України. Докази, того, що ОСОБА_4 може ухилятись від виконання своїх процесуальних обов`язку ні прокурором, ні слідчим суду надані не були. Навпаки, попередня процесуальна поведінка ОСОБА_4 свідчить про те, що вона завжди сумлінно виконувала вимоги слідчого. Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста, у цьому кримінальному провадженні також не підтверджений належними доказами. Вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується, ОСОБА_4 не збирається, і протилежному немає жодних доказів.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, прийшов до наступного.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою, що підтверджується:

-Заявою потерпілої;

-Протоколом допиту потерпілої, протоколом додаткового допиту потерпілої та доданими до них копіями документів;

-Копіями та оригіналами документів, вилучених під час проведення тимчасового доступу до речей та документів;

-Протоколами допитів свідків;

-звітом про оцінку ринкової вартості об`єкта нерухомості що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2

У клопотанні слідчим було зазначено про наявність у ОСОБА_4 ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України. Доводи слідчого про наявність зазначених ризиків обмежується лише ступеню тяжкості злочину та певних припущень, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування, суду та буде незаконно впливати на потерпілого і свідків. Вказане обґрунтування слідчий застосовує і до того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосований до ОСОБА_4 , так як не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 , враховуючи її особистість, вік та стан здоров`я дозволяють їй вчинити ризики, вказані у даному клопотанні; - наявність родини, соціальних зав`язків, постійного місця мешкання та постійного місця роботи, а відповідно постійного доходу, що може свідчити, як про можливість тривалого переховування від органів досудового розслідування; характер вчиненого злочину, обізнаність у особистих даних та місці мешкання потерпілої особи похилого віку, свідків, які є мешканцями будинку за адресою реєстрації підозрюваної, дозволяють їй вчинити ризики, вказані у даному клопотанні.
Крім того, вважаю, що на цей час відсутні об`єктивні дані щодо намагання ОСОБА_4 здійснити вплив на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Свідки та потерпілий вже надали свої показання, тому факт проведення їх допитів свідчить про мінімальні ризики впливу підозрюваного на свідків та потерпілого.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів,
передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна); ч. 4 ст. 358 КК України (штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років).

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
У рішенні по справі «Летелье проти Франції» Європейський суд від 26.06.1991 року зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.
Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.
Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою, але така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Слідчим та прокурором у судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний досягти дієвості даного кримінального провадження, тобто не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, підозрювана не буде виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки.
Тому, при вирішенні питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги такі обставини, а саме: наявність у підозрюваної стійких соціальних зв`язків (родини), постійного місця проживання та реєстрації, роботи, похилий вік, стан здоров`я, відсутність судимостей.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, на думку слідчого судді запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, тому саме вказаний запобіжний захід необхідно застосувати до ОСОБА_4 з обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України, у т.ч. щодо заборони спілкуватися із потерпілими та свідками кримінального провадження. На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволені клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 , розглянувши її клопотання про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0002951, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 грудня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 відмовити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та покласти обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати до слідчого СВ Відділу поліції №4 ЗРУП ГУ НП України в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 за викликом;

2)не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваній наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явилась за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомила про причину своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу для виконання передати до Відділу поліції №4 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у якого в провадженні перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 20 травня 2021 року о 16 годині 00 хвилині.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
міста Запоріжжя ОСОБА_1

Копію ухвали отримала _______ ОСОБА_4 «20» травня 2021 року