01.03.21 Справа №469/144/21
1-кс/469/30/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2021 року смт.Березанка
Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
встановила:
Начальник сектору дізнання Відділення поліції № 8 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 25 лютого 2021 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке є речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 та автомобіль марки Mersedes Bens 108D, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з залишенням вказаного автомобіля на зберіганні у відділенні поліції №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області за адресою смт. Березанка Миколаївської області, вул. Центральна, 43, з забороною користування та розпорядження вказаним майном до моменту повного проведення експертних досліджень та отримання відповідних висновків експерта.
Вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнано речовими доказами, тимчасово вилучено у користувача ОСОБА_6 та залишено на території майданчику тимчасового утримання автомобілів відділенні поліції №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області за адресою смт. Березанка Миколаївської області, вул. Центральна, 43.
Дізнавач зазначає про наявність достатніх підстав вважати, що вказаний транспортний засіб має наявні візуальні ознаки знищення номеру шасі автомобіля, є предметом вчинення кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для проведення повного та всебічного досудового розслідування, проведення слідчих дій, проведення експертизи транспортного засобу за експертною діяльністю 4.3 "Приміналістичне дослідження транспортних засобів" та 4.4 "Дослідження ідентифікаційних номерів та рельєфних знаків", для чого експерту необхідно надати вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та проведення судово-технічної експертизи документів, з метою збереження речових доказів.
У судовому засіданні начальник сектору дізнання ВП № 8 МРУП ГУНП ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги.
Володілець майна ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду клопотання належним чином, що відповідно до ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
За змістом ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, якщо майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), слідчий суддя, зокрема, суд повинен враховувати:
- правову підставу для арешту майна;
- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб;
- необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Як убачається з наданих дізнавачем матеріалів кримінального провадження, підозру у кримінальному провадженні нікому не оголошено.
За таких обставин, власник та володілець автомобіля на даному етапі досудового розслідування у згаданому кримінальному провадженні беруть участь у статусі третьої особи.
Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся начальник сектору дізнавання відділення поліції № 8 МРУП ГУНП в Миколаївській області, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України, в якій чітко зазначено, що з даним клопотанням має право звертатися лише прокурор.
Тобто клопотання подане неналежною особою, у зв"язку з чим відсутні підстави для його задоволення.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Клопотання подане до суду 25 лютого 2021 року, зазначене у клопотанні майно вилучене у володільця 20 лютого 2021 року, будь-які відомості про причини пропуску встановленого ч.5 ст.171 КПК України чи про те, що клопотання направляється до слідчого судді після усунення недоліків, у матеріалах клопотання відсутні.
Тому слід вважати клопотання таким, що подане з пропуском встановленого законом строку.
Слідчий суддя також зважає на те, що клопотання не містить викладу обставин, які свідчать про існування будь-яких із зазначених у ньому ризиків.
У зв"язку з викладеним клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.132, 170-173 КПК України,-
п о с т а н о в и л а :

У задоволенні клопотання відмовити.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити дізнавачу та володільцю майна.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Дата оголошення повного тексту ухвали 02 березня 2021 року о 16.00 год.
Слідчий суддя: