Справа №589/460/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/183/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

особи, яка подала скаргу ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми в режимі відео конференції матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2021 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстр досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову про задоволення його скарги.

Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2021 року було відмолено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого ВП Шосткинського ГУНП в Сумській області, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення.

Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що у заяві ОСОБА_7 були відсутні достатні дані, що могли свідчити про вчинення відносно ньогокримінального правопорушення працівником УПСЗН Шосткинської РДА.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_7 обґрунтовані тим, що слідчий суддя допустив істотні порушення вимог кримінально процесуального закону у кримінальному провадженні при оприлюдненні судового рішення, оскільки повний текст було проголошено, в порушення ст.376 КПК України, лише на шостий день після оголошення вступної та резолютивної частини, і станом на 02 березня 2021 року зазначена ухвала в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднена не була.

Вказує апелянт і на те, що аналіз змісту самої заяви про злочин можливий лише після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення слідчих дій, а не до внесення таких відомостей до реєстру. Вважає, що відносно нього, із-за не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не було застосовано належну правову процедуру.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини провадження, пояснення ОСОБА_7 , який вимоги своєї апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, прокурора, яка заперечувала проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження, дослідивши як матеріали провадження, так і матеріали перевірки ЄО №1300 від 29.01.2021 року за повідомленням ОСОБА_7 , обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія прийшла до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов?язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Частиною 5 ст. 214 КПК передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, серед іншого, і про обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вказана частина статті повністю кореспондується із пп.1 п. 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, де зазначено про обов?язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

Так, із пояснення ОСОБА_7 (а. п. 4-5) та скарги на бездіяльність слідчого (а. п. 1 - 2) вбачається, що він просить внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості відносно посадових осіб УПСЗН Шосткинської РДА із за несвоєчасного прийняття останніми від нього 2 пакету документів для отримання відповідних соціальних виплат (компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі).

Також, як слідує з матеріалів провадження слідчим суддею, при розгляді скарги ОСОБА_7 було допитано і дільничного поліції ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволенні скарги та посилався на те, що він 29 січня 2021року заступив на чергування. О 15.00 год. він отримав виклик до УПСЗН Шосткинської РДА. Прибувши на місце де прийняв звернення від ОСОБА_7 про конфлікт який стався між ним та працівником управління. Після чого, вони проїхали до відділення поліції, де було зареєстровано звернення останнього та розпочата перевірка звернення. В ході проведення перевірки було опитано ОСОБА_9 працівника, яка безпосередньо здійснювала прийняття пакетів документів та ОСОБА_7 . За результатами розгляду звернення ОСОБА_7 не було встановлено в діях працівника управління складу кримінального правопорушення, про що було складено довідку.

Крім того, із довідки (а. п. 18 - 19) вбачається, що заява ОСОБА_7 про вчинення злочину від 29 січня 2021 року була перевірена, однак у зв?язку з відсутністю в ній даних передбачених ч. 5 ст. 214 КПК та пп. 1 п. 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, у внесенні даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань, було відмовлено.

Також і в ході апеляційного розгляду колегія суддів детально дослідила надані за запит суду і матеріали перевірки ЄО №1300 від 29.01.2021 року за повідомленням ОСОБА_7 .

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вище зазначені вимоги закону при розгляді скарги слідчим суддею були дотримані в повному обсязі.

Як у скарзі, так і в апеляційній скарзі ОСОБА_7 порушує питання про безпідставність висновків слідчого судді та вихід за межі наданих законом повноважень слідчим суддею, однак з цим погодитися не можна.

Виходячи зі змістуст. 214 КПК, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Враховуючи вищевикладене, право визначення попередньої правової кваліфікації при внесенні відомостей до ЄРДР належить слідчому, прокурору.

Слідчий суддя місцевого суду, в даному випадку, обґрунтовано прийшов до висновку, що до відсутності бездіяльності поліції з приводу не внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказане обґрунтовується тим, що фактично заяв ОСОБА_10 бул аперевірена, тобто факту бездіяльності вже на той момент не існувало, однак дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань не були внесені через не відповідність заяви вимогам закону.

Таким чином, в даній ситуації не можна стверджувати про бездіяльність органу.

Таким чином, колегія суддів, в даному випадку, не бачить підстав для висновку про бездіяльність поліції.

Що стосується доводів про не наведення слідчим суддею у своєму рішення «правильних мотивів», то з цими доводами апеляційної скарги погодитися не можна, оскільки відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 3436, 40) судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованими. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, а насамперед, є гарантією проти свавілля. Суддя зобов`язаний вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правомірність. Підстави прийняття рішення повинні бути узгодженими, чіткими, недвозначними й несуперечливими. Вони повинні давати можливість читачеві простежити логіку міркувань, які привели суддю до ухваленого ним рішення. Виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення.

Право особи на справедливий судовий розгляд забезпечується і конкретизується, зокрема, через право на мотивоване судове рішення, що також роз`яснено в прецедентах Європейського суду з прав людини.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», № 49684/99, пункт 30, від 27 вересня 2001 року).

Факт не згоди ОСОБА_7 із мотивами рішення не спростовує факту розуміння ним суті прийнятого рішення та того як саме слідчий суддя прийшов до такого висновку. Тим паче, що суду апеляційної інстанції є зрозумілою як сама логіка викладення мотивів так і їх послідовність, що дає повне уявлення проте, що слідчим суддею було вжито заходів щодо перевірки обґрунтованості як скарги ОСОБА_7 так і повноти вчинення дій працівниками поліції щодо заяви ОСОБА_7 про вчинення злочину.

Сам факт не згоди з мотивами суду при його апеляційному оскарженні є звичайним явищем і не може свідчити про незаконність прийнятого судом рішення, тим паче, що в даному провадженні слідчим суддею було вжито заходів що до повної перевірки доводів скарги ОСОБА_7 .

Таким чином, аналіз мотивів самої заяви про злочин та дій певної посадової особи чи органу щодо заяви про злочин дає можливість суду апеляційної інстанції зробити висновки про застосування відносно ОСОБА_7 належної правової процедури, як судом першої інстанції так і органом досудового розслідування.

Що стосується доводів апелянта про те, що слідчий суддя допустив істотні порушення вимог кримінально процесуального закону у кримінальному провадженні при оприлюдненні судового рішення, оскільки повний текст було проголошено, в порушення ст.376 КПК України, лише на шостий день після оголошення вступної та резолютивної частини, і станом на 02 березня 2021 року зазначена ухвала в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднена не була, то вказані обставини не є тими істотними порушеннями кримінального процесуального закону, в розумінні ст. 412 КПК України, що безумовно тягнуть на скасування судового рішення, яке є законне та правильне за своєю суттю.

За таких обставин колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування, у зв?язку з чим апеляційні скарги ОСОБА_7 задоволенню, не підлягає.

Керуючись статтями 404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого ВП Шосткинського ГУНП в Сумській області, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4