Справа № 512/18/20
Провадження №1-кп/503/24/21
УХВАЛА

17 березня 2021 року Кодимський районний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілих - адвоката ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

провівши в залі суду в м. Кодима в режимі відеоконференції з Любашівським районним судом Одеської області підготовче судове засідання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 20.11.2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черномин Пісчанського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИВ:
До Кодимського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Представник потерпілих ОСОБА_6 погодилась з думкою прокурора.

Захисник обвинуваченого подав до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке підтримав у судовому засіданні, з тих підстав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті зазначена законним представником ОСОБА_6 , яка не являється особою, визначеною ч. 2 ст. 44 КПК України, що в обвинувальному акті є посилання на висновок судово-медичної експертизи, міститься перелік речових доказів, а також не зазначене місце затвердження обвинувального акту прокурором.

Прокурор заперечував з приводу заявленого клопотання, вказуючи, що в обвинувальному акті дійсно зазначено, що ОСОБА_6 є законним представником потерпілих, а не просто представником потерпілих, однак таке зазначення не суперечить вимогам ст. 291 КПК України та не є обов`язковим, також вказує, що в обвинувальному акті відсутнє безпосереднє посилання на висновок судово-медичної експертизи, а перелік речових доказів не свідчить про надання їх суду та можливості надання їм оцінки, без їх безпосереднього дослідження. Зазначив, що обвинувальний акт дійсно не містить окремо зазначення місця його затвердження, однак вказує, що обвинувальний акт прокурором був затверджений там же де і складений слідчим, а тому він і містить зазначення саме місця його складення.

Представник потерпілих ОСОБА_6 також заперечувала проти повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Частина 2 вказаної статті визначає, які відомості має містити обвинувальний акт.

Як вбачається з обвинувального акту він містить всі відомості, визначені ч. 2 ст. 291 КПК України, в тому числі слідчим сформульовано суть фактичних обставин кримінального правопорушення, його правова кваліфікація з посиланням на частину і статтю Кримінального кодексу України, тобто сформульоване обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним під час досудового розслідування.

Доводи, викладені захисником з приводу зазначення законним представником ОСОБА_6 , яка не являється особою, визначеною ч. 2 ст. 44 КПК України, не є порушенням вимог ч. 2 ст. 291 КПК України. Також судом не встановлено наявності в обвинувальному акті посилання на висновок судово-медичної експертизи. Щодо наявності в обвинувальному акті зазначення переліку речових доказів, суд зазначає, що це не суперечить вимогам ч. 4 ст. 291 КПК України, оскільки речові докази не можна вважати наданими суду, без їх безпосереднього дослідження, на відміну від документів, результатом дослідження яких являється надання оцінки інформації, яка в них закріплена. Щодо не зазначення місця затвердження прокурором обвинувального акта, в судовому засіданні було встановлено, що він був затверджений прокурором за місцем його складення слідчим, а тому враховуючи, що місце складення обвинувального акту у ньому зазначено та воно збігається з місцем його затвердження, суд приходить до висновку, що дана обставина не являється підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 369, 371, 372, 314 - 316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акту - відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима на 25 березня 2021 року о 14 годині 00 хвилин.

В судове засіданні викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3