УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника потерпілої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00004799 від 13.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за відсутністю складу злочину,

в с т а н о в и в :

до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00004799 від 13.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за відсутністю складу злочину.

Скарга мотивована, зокрема, тим, СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №00004799 від 13.06.2020 за фактом побиття ОСОБА_4 . У рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_4 як потерпілу жодного разу не було допитано, не проведено жодної слідчої дії. Порушено питання про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 27.06.2020

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити та скасувати постанову про закриття кримінального провадження з мотивів, викладених у скарзі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, однак, в силу положень ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя вивчивши матеріали скарги з додатками, дійшла до наступних висновків.

Матеріалами скарги встановлено, що адвокатом ОСОБА_3 отримано копію постанови про закриття кримінального провадження 25.08.2020, а дану скаргу в порядку ст. 303 КПК України направлено до суду 27.08.2020.

За правилами ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Таким чином, адвокатом ОСОБА_3 у строк, визначений ч. 1 ст. 304 КПК України оскаржено постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Як убачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, постановою

слідчого СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00004799 від 13.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Проте, ці положення кримінального процесуального закону фактично не були дотримані слідчим при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів скарги, висновки слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 382 КК України, не ґрунтуються на фактичних обставинах кримінального провадження, зокрема, повідомлених в заяві про злочин, ці фактичні дані не спростовані допустимими доказами.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами заявника про необґрунтованість постанови, у зв`язку із чим вказана постанова підлягає безумовному скасуванню.

Так, відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора та слідчого.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Слідчий при винесенні оскаржуваної постанови, вказаних вимог закону не дотримався, оскільки не вжив вичерпних заходів для встановлення об`єктивної істини у справі, не зібрав достатньо доказів для прийняття відповідного процесуального рішення, належним чином не надав оцінки цим доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, оскільки в основу прийняття рішення про закриття поклав лише свої припущення, не навів доказів, які б спростовували дані про які йшлося у заяві про вчинення злочину про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України, в якому ОСОБА_4 визнано потерпілою, та не вчиняючи слідчих дій, дійшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім того, досліджуючи постанову слідчого СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00004799 від 13.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України слідчий суддя звертає увагу на те, що відомості, які міститься вступній та мотивувальній частині не відповідають відомостям, які містяться в резолютивній частині постанови.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, приходить до висновку про необхідність скасування постанови, як незаконної та необґрунтованої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 22, 25, 26, 91, 92, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 27 червня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00004799 від 13.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за відсутністю складу злочину.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя