ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1932/21 Справа № 212/8419/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.28 ч.2 ст.311 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2021 рокубуло продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 до 01 серпня 2021 року включно.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що з огляду на обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, якому інкримінується скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів, на даний час існує достатньо підстав вважати, що обвинувачений може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочинну діяльність.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з можливістю амбулаторного та стаціонарного лікування.
Свою апеляційну скаргу обґрунтував тим, що до інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні було застосовано більш м`які запобіжні заходи ніж ОСОБА_7 , незважаючи на те, що він співпрацював з органом досудового розслідування, має позитивні характеристики, хворіє, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Вказав, що ризик переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду, якщо і існує, то є мінімальним.

Зазначив, що ризик впливу на свідків та потерпілих значно зменшився, оскільки всі свідки на даний час вже допитані.

Стверджував, що перебування ОСОБА_7 в слідчому ізоляторі не дає можливості провести його належне медичне обстеження та отримати йому кваліфіковану медичну допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.28 ч.2 ст.311 КК України, які відносяться до категорій нетяжких та особливо тяжких злочинів, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , він може вдатись до спроб переховуватися від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тому ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи захисника стосовно того, що обвинувачений ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, постійне та зареєстроване місце проживання, оскільки дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованих йому злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Колегія суддів також не приймає доводи захисника щодо того, що ОСОБА_7 постійно скаржиться на стан свого здоров`я, оскільки в матеріалах провадження відсутні відомості щодо протипоказань перебування ОСОБА_7 в умовах ізоляції в Державній установі Криворізька установа виконання покарань (№3).
Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.28 ч.2 ст.311 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.28 ч.2 ст.311 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4