Справа№751/7320/20
Провадження №1-кп/751/95/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2021 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному 01.07.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004467, відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Носівка Носівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, неодруженого, утриманців не має, навчається у Чернігівській загальноосвітній школі І-Ш ступенів № 13 Чернігівської міської ради Чернігівської області, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 17.06.2020 Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 05.03.2021 Носівський районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 21.04.2021 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

якому інкримінується вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.393 КК України;

за участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

неповнолітньої особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4

законного представника неповнолітньої особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10

законного представника обвинуваченого ОСОБА_11

захисника ОСОБА_12

представника сектора ювенальної превенції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_13

ВСТАНОВИВ:

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 17.06.2020 неповнолітнього ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишений без змін - тримання під вартою. Станом на 18.07.2020 вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 17.06.2020 набрав законної сили.

Таким чином, ОСОБА_4 станом на 01.07.2020 на законних підставах утримувався під вартою у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», яка розташована по вул. Ремісничій, буд. 2 в м. Чернігові, та, відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», є установою попереднього ув`язнення.

Перебуваючи під вартою, ОСОБА_4 ознайомився з вимогами Закону України «Про попереднє ув`язнення», Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 № 1769/5, з кордонами охоронюваної зони, порядком та умовами утримання, попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 391-393 КК України.

Однак, 01 липня 2020 року, в період часу з 16 год 20 хв до 17 год 00 хв неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, спільно з неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи спільний умисел на здійснення втечі з-під варти, заздалегідь підготувавши знаряддя та засоби для вчинення зазначених дій, усвідомлюючи те, що в них немає будь-яких підстав для залишення місця попереднього ув`язнення, знаходячись в підземному переході, який розташований між корпусним режимним приміщенням і приміщенням банного комплексу (лазні) СІЗО, та прямуючи до приміщення банного комплексу під супроводом працівника установи - молодшого інспектора відділу режиму і охорони Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 , відповідно до графіку відвідування банного комплексу ув`язненими на липень 2020 року, знаючи та розуміючи наслідки своїх дій, а також бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю належного контролю за ними зі сторонни ОСОБА_7 , здійснили на нього напад, поєднаний з насильством, з метою заволодіння ключем спеціального типу і подальшого його використання для відкриття дверей, решіток режимних приміщень для залишення охоронюваної зони установи.

Так, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 повалили потерпілого на підлогу, після чого нанесли йому спільно руками не менше 7 ударів у різні частини тіла. У результаті насильницьких дій ОСОБА_7 , згідно з висновком експерта № 337 від 02.07.2020, отримав тілесні ушкодження у вигляді синців та забою м`яких тканин шиї, тулубу, правої верхньої кінцівки, саден тулубу, обох верхніх кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили розладу здоров`я.

Реалізуючи намір вчинити втечу з-під варти, заволодівши ключем спеціального типу, який знаходився при собі у інспектора ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , без будь-якого дозволу працівників установи, через підземний перехід та банний комплекс (лазню) вибігли до внутрішнього режимного двору установи, попрямували до дверей прогулянкового двору СІЗО, та намагались її відчинити, а в подальшому побігли у зворотному напрямку, але з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були затримані працівниками державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» у межах внутрішнього режимного двору установи.

Прокурор у судовому засіданні просив застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру неповнолітній ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував щодо застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження. Свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.393 КК України, визнав частково, заперечив факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Показав, що 01.07.2020 з ОСОБА_10 , з яким вони перебували в камері №19, вийшли з неї та у супроводі потерпілого ОСОБА_7 , згідно графіку пішли до лазні. З собою мав рушник та шампунь, які ніс у пакеті. Разом з цим у пакеті була мотузка, яка опинилась випадково, та карабін, який знайшли в спортивній залі та сховали в пакеті. Після виходу з камери він не бачив ніяких тілесних ушкоджень на потерпілому. Коли підходили до лазні ОСОБА_10 , схопив за шию ОСОБА_7 , повалив потерпілого на підлогу. Однак він на ноги потерпілому не кидався, жодних тілесних ушкоджень також не наносив. Під час падіння у ОСОБА_7 випали ключі, які він забрав. Після цього потерпілий піднявся та побіг до брами, почав гупати, він побіг слідом за ним, щоб заспокоїти ОСОБА_7 . Потім ОСОБА_10 передав ключі, ними той відчинив двері і вони вибігли на двір. Відразу попрямували до дверей, які ведуть до прогулянкового двору, однак у ОСОБА_14 відчинити їх не вийшло, і вони побігли до інших дверей. Десь хвилин 10 бігали по території, після чого вибіг потерпілий та кричав «стійте», а потім їх спіймали. Зазначив, що втечу не планували, напасти на потерпілого вирішили раптово. З правилами внутрішнього розпорядку був ознайомлений, в кого була заточка не пам`ятає. Крім того, заточку виготовили з ложки, якою їли, хто саме виготовляв не пам`ятає. Щодо знайдених в камері зошитів з малюнками пояснив, що вони належать ОСОБА_10 Розкаюється у скоєному.

Захисник та законний представник особи, стосовно якої розглядається клопотання, в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Крім часткового визнання неповнолітнім ОСОБА_4 вини у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.393 КК України, його вина повністю підтверджується зібраними та перевіреними у суді наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 . Показав, що працює молодшим інспектором в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та, будучи на роботі 01 липня 2020 року о 16 год 30 хв, згідно графіку приймання лазні установи, відповідно до посадових обов`язків та маршруту вивів ОСОБА_10 та ОСОБА_4 з камери №19. При цьому помітив, що вони ведуть себе підозріло, затягують час виходу до 17 год 00 хв, коли денна зміна йде додому. Зазначив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_4 йшли мовчки до лазні перед ним на відстані до 1 метру. При ньому були газовий балончик та палка резинова, в руках ніс ключі, які підходять майже до всіх дверей, крім камер, у одного з ув`язнених був чорний пакет. Як виявилось пізніше після затримання в цьому пакеті були дві чорні маски, арматура, нитки, карабін, кофта. Наближаючись до лазні, у підземному переході, де відсутні камери відеоспостереження, вони раптово розвернулися та скоїли напад на нього, відібрали ключі. При цьому ОСОБА_4 накинувся на ноги, а ОСОБА_10 , тримаючи в руках заточку, схопив його за шию, приставив заточку, в результаті чого його повалили. Лежачи на підлозі, вони завдавали удари, казали аби мовчав. Пояснив, що внаслідок таких дій була порвана футболка, а сам він отримав тілесні ушкодження, на шиї була подряпина, можливо після заточки. Потім він на декілька секунд втратив свідомість, а коли прийшов до тями помітив, що відсутні ключі спеціального типу, ув`язнених також не було. Після цього побіг до лазні, нажав тривожну кнопку, та, побачивши, що відкриті двері в зовнішній режимний двір, а також те, що ув`язнені забігають за кут, почав переслідувати останніх. Крім того, з зовнішнього двору можливо потрапити за територію установи, про що ОСОБА_10 та ОСОБА_4 могли здогадуватися. Ув`язнені підбігли до дверей, що ведуть в прогулянковий дворик, відчинити їх не вдалось, та коли він їх наздогнав, почали тікати в зворотному напрямку. Потім вони підбігли до дверей бібліотеки, намагались відкрити їх, однак їм також це не вдалось, а тому вони побігли назад, де й були затримані нарядом. Під час затримання за командою вони лягли на підлогу, ОСОБА_10 під час цього викинув в кущі заточку та ключі. Зазначив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_4 після цих подій просили вибачення, будь-яких претензій до останніх немає.

Вина неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння також підтверджується іншими доказами:

- витягом з наказу №256/ОС-16 від 26.10.2016, відповідно до якого ОСОБА_7 призначено молодшим інспектором 2 категорії відділу режиму і охорони Чернігівського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (т.2 а.п.77);

- наказом начальника Чернігівського слідчого ізолятора №12 зп від 12.04.2013 затверджено розпорядок дня засуджених та ув`язнених, пам`яткою для осіб, поміщених до ізолятора тимчасового тримання, розпорядком дня неповнолітніх ув`язнених та засуджених, з якими ОСОБА_4 було ознайомлено (т.2 а.п.111-113, 117-124);

- рапортом помічника чергового ВП ГУНП в Чернігівській області, відповідно до якого зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що 01.07.2020 о 17.04 год за адресою: АДРЕСА_2 , двоє ув`язнених здійснили напад на працівника СІЗО, придушили його та відібрали ключі, після чого вибігли в режимний двір де були затримані (т.1 а.п.240);

- рапортом помічника чергового ВП ГУНП в Чернігівській області, відповідно до якого зі служби «102» надійшло повідомлення, що 01.07.2020 о 22-27 год за адресою: АДРЕСА_2 , до ЧМЛ доставлено ОСОБА_7 , який мав забій м`яких тканин шиї, забій правого плеча, забій обох верхніх кінцівок садна (т.1 а.п.241);

- довідкою № 622 травмпункту Чернігівської міської лікарні № 2, відповідно до якої ОСОБА_7 звертався 01.07.2020 о 21.45 год з приводу отримання виробничої травми, а саме нападу ув`язнених у пішохідному переході слідчого ізолятора та отримання тілесних ушкоджень (т.2 а.п.68);

- висновком експерта №337 від 02.07.2020 за результатами судово-медичної експертизи, відповідно до якого у ОСОБА_7 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців та збою м`яких тканин шиї, тулубу правої верхньої кінцівки, саден тулубу, обох верхніх кінцівок, котрі виникли від дії тупих, твердих предметів по механізму удару, тиснення та тертя, по давності утворення можуть відповідати даті 01.07.2020, як на це вказує підекспертний і, як усі в сукупності, так і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 , їх характеру та розташування можна припустити, що він міг піддаватися впливу, не менше 15 (п`ятнадцяти) травмуючих дій. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , спричинялись з силою достатньою для їх утворення. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , виникли від дії тупих, твердих предметів, в тому числі і внаслідок нанесення ударів руками, ногами. Синець смугастої форми з локалізацією в ділянці шиї, виявлений у ОСОБА_7 , виник від дії тупого, твердого предмету, в тому числі і внаслідок удушення предметом видовженої форми. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , знаходяться в зонах досяжних для власної руки. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 , утворення їх комплексу при падінні на площину з висоти власного зросту та удару об неї виключається (т.2 а.п.183-186);

- протоколом огляду речей від 01.07.2020 та ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого оглянута футболка потерпілого ОСОБА_7 , на якій виявлені сліди РБК та механічні пошкодження (т.2 а.п.22-24);

- протоколом огляду місця події від 01.07.2020 та ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого оглянуто приміщення СІЗО по АДРЕСА_2 , зокрема, приміщення від камери до лазні, тунель на шляху до лазні, місце, де виявлено пакет із речами ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , приміщення лазні до подвір`я, місце затримання ОСОБА_10 та ОСОБА_4 (т.2 а.п.7-14);

- протоколом огляду місця події від 01.07.2020 та ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого оглянуто камеру СІЗО по АДРЕСА_2 , де були виявлені предмети зовні схожі на фрагмент від ложок (т.2 а.п.18-20);

- протоколом огляду місця події від 01.07.2020 та ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого оглянуто територію по АДРЕСА_2 , зокрема, місце де було виявлено предмет зовні схожий на фрагмент ложки (т.2 а.п.15-17);

- висновком експерта №884 від 30.07.2020 за результатами проведення судової трасологічної експертизи встановлено, що черпало ложки з фрагментом держака розмірами 104x42x4 мм, вилучений в ході огляду місця події 01.07.2020, на території двору для прогулянок, та фрагмент держака, вилучений 01.07.2020 в ході огляду камери №19, до розділення складали єдине ціле - ложку. Черпало ложки з фрагментом держака розмірами 104 х 41,5 х 4 мм, вилучений в ході огляду місця події 01.07.2020 на території двору для прогулянок, та фрагмент держака, вилучений 01.07.2020 в ході огляду місця події камери №19, до розділення єдиного цілого не складали. Ложка, утворена черпалом розмірами 104 х 42 х 4 мм та фрагментом держака, наданими на дослідження, була розділена внаслідок розламу, від прикладання фізичної сили (удар, натиск) до неї. Фрагмент розмірами 104 х 42 х 4 мм та фрагмент держака є частинами однієї ложки. Фрагмент розмірами 104 х 41,5 х 4 мм є частиною ложки (черпало з фрагментом держака) (т.2 а.п.163-171);

- протоколом перегляду відеозапису від 02.07.2020, протоколом огляду документа від 19.10.2020, оглянутим у судовому засіданні відеозаписом із ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», відповідно до яких зафіксовано 01.07.2020 вихід ОСОБА_10 та ОСОБА_4 із камери, у одного наявний у руці пакет чорного кольору; напрямок їх руху разом із потерпілим приміщеннями СІЗО від камери до лазні; напрямок руху ОСОБА_10 та ОСОБА_4 по внутрішньому двору, намагання відчинити двері ключем; напрямок руху потерпілого за ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на території установи; затримання працівниками установи ОСОБА_10 та ОСОБА_4 (т.2 а.п.27-29, 32-59);

- протоколом вилучення від 22.06.2020, згідно якого в особистих речах ОСОБА_10 виявлено та вилучено зошит з намальованими схемами з режимними об`єктами ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» (т.2 а.п.102-103);

- протоколом огляду документів від 20.10.2020 року та зошитом, згідно якого був оглянутий зошит, який вилучений із особистих речей ОСОБА_10 , у якому мається схематичне зображення приміщень, переходів, територій з камерами, спостережними вишками СІЗО (т.2 а.п.60-62);

- протоколом огляду місця події від 06.08.2020, відповідно до якого оглянуто приміщення та територію ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», який розташований по вул. Реміснича, 2, м. Чернігів, а саме: напрямок руху ОСОБА_10 та ОСОБА_4 від камери до лазні, в подальшому по території двору (т.2 а.п.64-66);

- протоколом проведення слідчого експерименту та оглянутим в судовомому засіданні відеозаписом за участю потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого останній продемонстрував місце нанесення ударів, механізм нанесення 01.07.2020 ОСОБА_10 та ОСОБА_4 тілесних ушкоджень; напрямок подальшого руху (т.2 а.п.70-72);

- план-схемою ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», відповідно до якої продемонстровано рух ув`язнених ОСОБА_10 та ОСОБА_4 під час спроби втечі 01.07.2020 (т.2 а.п.99);

- висновком експерта №350 від 16.07.2020 за результатами судово-медичної експертизи встановлено, що в наданій на експертизу медичній документації об`єктивних даних за наявність тілесних ушкоджень у громадянина ОСОБА_4 не виявлено (т.2 а.п.193-195);

- висновком судово-психіатричного експерта №450/462 від 15.09.2020, відповідно до якого у ОСОБА_4 клінічних ознак розладів психічної діяльності не виявляє, як і не виявляв їх в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється; в той час він був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, тому примусові заходи медичного характеру йому не показані. Ознак схильності до паталогічного фантазування у ОСОБА_4 не виявлено (т.2 а.п.207-216).

Заперечення ОСОБА_4 щодо застосування насильницьких дій, зокрема факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому спростовуються показами потерпілого ОСОБА_7 , які є послідовними та логічними, та висновком експерта №337 від 02.07.2020 за результатами судово-медичної експертизи. Крім того, як ОСОБА_4 , так і обвинувачений ОСОБА_10 указали, що після виходу з камери вони не бачили ніяких тілесних ушкоджень на потерпілому.

Отже, оцінюючи зібрані по справі та перевірені докази, суд дійшов висновку, що інкриміноване неповнолітньому ОСОБА_4 суспільно небезпечне діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового слідства за ч.2 ст.15 ч.2 ст.393 КК України, як незакінчений замах на втечу з-під варти особою, яка перебуває в попередньому ув`язненні, поєднаному із застосуванням насильства відносно ОСОБА_7 .

Відповідно до ст.22 КК України кримінальна відповідальність за дане кримінальне правопорушення настає з шістнадцяти років, що свідчить про те, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, тобто не являвся суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 393 КК України.

В силу ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до досягнення віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосовувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Суд враховує що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, ОСОБА_4 було п`ятнадцять років, що підтверджується свідоцтвом про народження, характер вчиненого суспільно-небезпечного діяння, наслідки цього діяння, особу неповнолітнього до якого застосовується захід виховного характеру, який раніше судимий, має задовільну характеристику з попереднього та теперішнього місця навчання, також враховує матеріальне становище, вік та стан здоров`я, його соціальні зв`язки, умови проживання та виховання, думку потерпілого, який не заперечував щодо застосування до ОСОБА_4 примусового заходу виховного характеру.

З урахуванням указаних обставин, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Під час досудового розслідування понесені витрати на залучення експертів.

Згідно зі ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки відносно ОСОБА_4 обвинувальний вирок не ухвалюється, тому витрати на залучення експертів з останнього стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 372, 498, 500, 501 КПК України, ст. ст. 97, 105 КК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному 01.07.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004467, відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1