ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа№641/7829/19 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/1020/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.187 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 20 жовтня 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 09.07.2010 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- 05.03.2012 року Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70, ст.71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. На підставі постанови Жовтневого районного суду м.Харкова від 25.10.2013 року був 04.11.2013 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 4 дні,

засуджено за ч.1 ст.187 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Як установив суд, ОСОБА_7 , 16 травня 2019 року близько 15 год., знаходячись на території Велозаводського скверу, який розташований на перехресті вул.Тарасівської та пр.Московського в м.Харкові, будучи разом з ОСОБА_10 , засудженого вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 29.10.2019 року за ч.2 ст.186 КК України, помітили раніше незнайомого ОСОБА_9 та, вступивши в злочинну змову, реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, завчасно розподілили ролі, при цьому домовились про те, що ОСОБА_10 вчиняє дії, направлені на заволодіння майном потерпілого, а ОСОБА_7 , в свою чергу, спостерігає за обстановкою та вчиняє дії, направлені на перешкоджання спробам потерпілого наздогнати та зупинити ОСОБА_10 , який тікає з майном потерпілого. Так, ОСОБА_10 , повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою групою осіб, підійшовши до потерпілого ОСОБА_9 зі спини, двома руками схопив полімерний пакет, який останній тримав у правій руці, в якому знаходились: грошові кошти в сумі 1300 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 16.05.2019 року складає 34281 грн. та 1000 грн., мобільний телефон ТМ «Samsung», модель Е1310М, вартістю 145 грн., блокнот коричневого кольору, зв`язка ключів та інші дрібні речі, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності та шляхом ривку вирвав пакет з руки потерпілого та почав бігти у протилежному напрямку від потерпілого, а у ОСОБА_7 , який побачив, що потерпілий намагається наздогнати ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, раптово виник умисел на вчинення розбійного нападу з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого з метою заволодіння майном потерпілого, й, діючи самостійно, намагаючись завадити потерпілому наздогнати ОСОБА_10 , ОСОБА_7 наніс один удар дерев`яною палицею в область потилиці ОСОБА_9 , чим завдав йому тілесні ушкодження у вигляді забитої рани у потиличній ділянці праворуч, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тобто застосував насильство, небезпечне для здоров`я потерпілого, який, отримавши вказаний удар, втратив рівновагу та впав на асфальт, при цьому потерпілий не зміг чинити опір та перешкодити злочинним діям, спрямованим проти нього, таким чином, ОСОБА_7 довів до кінця свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого з метою заволодіння майном потерпілого. Після цього, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 , якого засуджено вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.10.2019 року за ч.2 ст.186 КК України, з викраденим майном, а саме: грошовими коштами в сумі 1300 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 16.05.2019 року складає 34281 грн. та 1000 грн., мобільним телефоном ТМ «Samsung», модель Е1310М, вартістю 145 грн., блокнотом коричневого кольору, зв`язкою ключів та іншими дрібними речами, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, в результаті, спричинивши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 35426 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначив, що судом не наведено підстав, з яких він відкинув доводи обвинуваченого щодо не здійснення розбійного нападу з корисливого мотиву на потерпілого і відповідно не надано оцінки цим доводам, що суттєво вплинуло на об`єктивність прийнятого рішення. Просить вирок суду змінити та перекваліфікувати його дії з ч.1 ст.187 КК України на ст.125 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначила, що при виділенні в окреме провадження матеріалів відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_7 було позбавлено права на захист, оскільки дії ОСОБА_7 не були предметом розгляду в межах кримінального провадження щодо ОСОБА_10 і факт злочинних дій не було встановлено обвинувальним вироком суду. Вважає, що такий розгляд справи істотно порушує передбачені ст.7 КПК України загальні засади кримінального провадження, зокрема - презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, верховенства права й законності, а також входить у колізію з нормами КПК України щодо вільної оцінки доказів. Натомість міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцію невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд, оскільки ОСОБА_7 був позбавлений права захищати свої права, свободи та інтереси, яких стосується вирок у цьому провадженні відносно ОСОБА_10 . Вважає, що обвинувальний вирок щодо ОСОБА_10 , безпосередньо стосується ОСОБА_7 та позбавив його можливості на реалізацію права та доступу до правосуддя. Зауважила, що матеріали провадження не містять відомостей щодо наявності попередньої домовленості між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на скоєння злочину, що також було підтверджено показаннями ОСОБА_10 під час допиту у судовому засіданні у якості свідка. На думку захисника, висновок суду про наявність єдиного умислу на відкрите заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, завчасно розподіливши ролі, а саме ОСОБА_10 вчиняє дії на заволодіння чужим майном, а ОСОБА_7 , в свою чергу, спостерігає за обстановкою та вчиняє дії, направлені на перешкоджання спробам потерплого наздогнати та зупинити потерпілого ОСОБА_9 , є надуманим та не відповідає фактичним обставинам справи, та виходить за межі пред`явленого обвинувачення. Просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.1 ст.187 КК України на ч.2 ст.125 КК України, та пом`якшити покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, потерпілого ОСОБА_9 та прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч.1 ст.187 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційних скарг про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування чи зміни вироку і спростовуються сукупністю доказів.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 16 травня 2019 року, на перехресті вул.Б.Хмельницького та вул.Молочної в м.Харкові в обмінному пункті, біля головпоштампу він купив 200 доларів США. Разом при собі мав 1300 доларів США та 1000 грн., з яких 1000 доларів США знаходились під обкладинкою в блокноті, що знаходився в непрозорому пакеті, який він ніс в правій руці. Прямував в бік Велозаводського моста, й не бачив аби будь-хто його переслідував. В районі перехрестя вул.Тарасівської та пр.Московського в м.Харкові на нього було вчинено напад, а саме - один з нападників вирвав у нього з руки пакет, й, коли він за ним погнався, інший - ОСОБА_7 , якого він побачив, коли повернувся, намагався поставити під ноги, аби він впав, палку великого розміру діаметром близько 10 см. та довжиною не менш 50 см. Проте, він перестрибнув та продовжив бігти за нападником. В районі вул.Тарасівської, він відчув по голові сильний удар ззаду в потилицю, від якого впав на асфальт, втративши свідомість. Коли підвівся, то побачив, як нападники забігли у двір і він пішов за ними. У дворі ОСОБА_7 та ОСОБА_10 почали діставати речі з пакету. ОСОБА_7 викинув дерев`яну палку, а він вирішив підійти до них, щоб вони повернули його речі, проте, останні стали тікати. Для затримання останніх він звертався до перехожих, але йому ніхто не допоміг. Після чого він намагався самостійно їх наздогнати - вони йшли не поспішаючи, а він за ними. Після того, як вони намагались зупинити автомобіль, але водій їм відмовив, нападники розійшлись в різні боки. А він, в свою чергу, продовжив переслідувати ОСОБА_10 по пр.Московському. Вказав, що останній був втомлений, не мав сил бігти, а він не мав сил його затримати, тому він просто за ним йшов. Дорогою він побачив співробітників поліції, які й затримали ОСОБА_10 . В подальшому, ОСОБА_10 подзвонив ОСОБА_7 та сказав, що затриманий.

Яких-небудь даних, які б ставили під сумнів показання потерпілого ОСОБА_9 матеріали кримінального провадження не містять.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, підтверджується також сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема:
-даними протоколу огляду місця події від 16.05.2019 року з фотоілюстрацією до нього, згідно яким під час проведення цієї слідчої дії, в присутності двох понятих, за участю ОСОБА_10 , під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме у арці між двох будинків була виявлена дерев`яна палка приблизною довжиною півметра, яку було вилучено (а.с.170-172 т.1);
-висновками експерта №14/417-Дм/19 від 29.05.2019 року, №15/417-Дм від 29.05.2019 року, якими встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи дерев`яної палиці, вилученої в ходу проведеного огляду місця події, сліди крові не знайдені (а.с.21, 198-200 т.1);
-даними протоколу огляду місця події від 16.05.2019 року з фотоілюстрацією до нього, згідно яким під час проведення цієї слідчої дії, в присутності двох понятих, за участю ОСОБА_10 , під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на пішохідному переході були виявлені сліди крові. Під час огляду виявлено та вилучено 2 змиви з речовиною бурого кольору (а.с.136-140 т.1);
-висновком експерта №14/1130/ДМ19 від 10.06.2019 року, яким встановлено, що групова приналежність крові потерпілого ОСОБА_9 належить до групи О з ізогемоглютинінами анти -А і анти-В.. В змивах в об`єкті 1, 2, вилучених під час проведення огляду місця події, знайдено кров людини, в якій був виявлений антиген -Н. Таким чином, можна вважати, що кров в даних об`єктах належить до групи О з ізогемоглютинінами анти -А і анти-В, походження якої, від потерпілого ОСОБА_9 не виключається (а.с. 23 т. 1);
-висновком експерта № 09-645/19 від 07.06.2019 року (а.с. 30-32), згідно якого ОСОБА_9 спричинені наступні тілесні ушкодження: - забита рана у потиличній ділянці праворуч (після ПХО з накладанням швів), забита рана по ліктьовому краю лівого передпліччя, синці на лівій руці, лівій нозі, правій стопі, садна на руках, правій нозі. Ці ушкодження утворились від травматичної дії тупих предметів, за механізмом удар чи удар- стиснення за винятком саден, які утворилися за механізмом тертя-ковзання та могли бути отримані за 6-9 доби до первинного огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкоджень, а також стадією загоєння саден і кольором синців. Згідно медичної карти амбулаторного хворого (без назви лікувального закладу) громадянин ОСОБА_9 знаходився на лікуванні з 21.05.2019 року по 31.05.2019 року з діагнозом: «Ушибленная рана затылочной области. Множественные ссадины мягких тканей левой и правой верхней конечностей».
За ступенем тяжкості : - забита рана у потиличній ділянці праворуч, належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1 «а», 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року; - синці та садна викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 -ти днів і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Діагноз: «ЗЧМТ. Струс головного мозку» розцінити в судово -медичному відношенні не є можливим, так як відсутні дані динамічного спостереження даної травми лікарями спеціалістами невропатологом, нейрохірургом з відображенням клінічної симптоматики, характерної для даного виду травми. Об`єктивних судово-медичних даних, які б підтверджували факт травматизації в строк інший, ніж 16.05.2019 року не має. Забита рана на потилиці у гр. ОСОБА_9 могла утворитись при обставинах, на які він посилається в ході проведення слідчого експерименту за його участю від 20.05.2019 року, що стосується механізму утворення інших тілесних ушкоджень, які були виявлені на тілі гр. ОСОБА_9 , то відповісти на це запитання не є можливим в зв`язку з тим, що під час слідчого експерименту він не розкриває механізм їх утворення (а.с.30-32 т.1);
-даними протоколу огляду місця події від 16.05.2019 року, згідно яким під час проведення цієї слідчої дії, в присутності двох понятих, за участю ОСОБА_10 , початок за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, направляючись уздовж будинку, повертаючи ліворуч до арки, де раніше до цього на землі було вилучено предмет, схожий на відрізок дерева, довжиною півметра. Далі, повертаючи у двір до гаражів, де ймовірно знаходились речі, які було викрадено. Пройшовши у двір, поряд будинку АДРЕСА_3 , за металевим сірим гаражем на купі цегли мається пакет чорного кольору. У пакеті лежить портмоне коричневого кольору, мається обкладинка білого кольору, у якій знаходяться гроші у іноземній валюті, а саме - доларах США загальною кількістю 1000 доларів США. Купюри номіналом по 100 доларів США: 1)МВ13781262М; 2)МВ07876734В; 3)СС90689526А; 4)СМ52226412С; 5)МН167719541А; 6)СК46481560А; 7)СFF, 8)MH167719548A; 9)MH00870520A; 10)MH16719549А. Мобільний телефон ТМ Samsung model E 1310M, чорного кольору задня кришка знаходиться поряд. Телефон у робочому стані та міститься предмет циліндричної форми прозорий. Також поряд знаходиться відрізок поліетилену чорного кольору, у якому маються копійки різного номіналу (а.с.173-174 т.1);
-висновком експерта №6/1325/СЕ 19 від 27.05.2019 року згідно якого, ринкова вартість мобільного телефону торгової марки Samsung, модель «Е1310М», без комплектуючих периферійних пристроїв, на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме - на 16.05.2019 року, за умов, вказаних в дослідницькій частині, складає 145 грн. (а.с 25 т.1);
-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 15.08.2019 року, згідно яким потерпілий ОСОБА_9 у присутності понятих, серед пред`явлених для впізнання осіб, за зовнішніми ознаками, впізнав ОСОБА_7 , як особу, що 16.05.2019 року нанесла йому тілесні ушкодження (а.с.185-189 т.1);
-протоколом огляду від 16.05.2019 року згідно якого, слідчим оглянуто речові докази, а саме компакт -диск з написами, який упаковано у паперовий конверт. В ході перегляду інформації, наявної на даному компакт-диску, на персональному комп`ютері слідчого встановлено наступне. На диску містяться три файли з назвою «Atlas_KAM 1_main_0003_151325», «Mosk-1-Local_ch5_5347_5502», «Mosk-1-Local_ch7_5227_5627». Відкривши файл «Atlas_KAM 1_main_0003_151325» у правому верхньому куті вбачається дата та час події, а саме 16.05.2019 року 15 годин 00 хвилин. На камері вбачається, як уздовж будинку, розташованому по пр. Московському в м. Харкові йде чоловік, зовні схожий на потерпілого ОСОБА_9 . Продовжує йти до 06 хвилин 14 секунд, після чого зникає з поля зору камери, встановленої на фасаді будинку. На 06 хвилині 55 секунді переглянутого відеозапису, вбачається невідомий чоловік, одягнутий в синю футболку та сині джинси, зовні схожий на ОСОБА_10 . Відразу на 07 хвилині 00 секунді вбачається ще один чоловік, зовні схожий на ОСОБА_7 , який тримає у правій руці палицю, якою під час нападу на потерпілого, останньому наносились удари. На 10 хвилині 33 секунді чоловіки, зовні схожі на ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , втікають. Потерпілий намагається їх наздогнати та на 10 хвилин 42 секундах з полю зору камери зникають, забігаючи за фасад будинку.
При відкритті відеофайлу з назвою «Mosk-1-Local_ch5_5347_5502», вбачається у правому верхньому куті дата та час події, а саме 16.05.2019 року 14 година 53 хвилин. Далі на відкритому відеозапису на 24 секунді, вбачається потерпілий та чоловік, зовні схожий на ОСОБА_10 , після чого останній хапає двома руками пакунок, що в руках у потерпілого, розвертається у протилежному напрямку та починає бігти. Потерпілий відразу починає бігти за ним.
При відкритті відеофайлу з назвою «Mosk-1-Local_ch7_5227_5627», вбачається у правому верхньому куті дату та час події, а саме 16.05.2019 року 14 годині 52 хвилин. Далі на відкритому відеозаписі на 01 хвилині 10 секунд знаходиться потерпілий, який йде у бік пішохідного переходу через вул. Польову в м. Харкові. Далі на 01 хвилині 45 секунд, потерпілий, розвертається у протилежному напрямку та починає бігти за чоловіком, зовні схожим на ОСОБА_10 , який вхопив пакунок. Далі на дорозі потерпілому з`являється ще один чоловік, зовні схожий на ОСОБА_7 , який намагається завадити бігти потерпілому(а.с.190-192 т.1);
-компакт-диском, на якому містяться три файли з назвою «Atlas_KAM 1_main_0003_151325», «Mosk-1-Local_ch5_5347_5502», «Mosk-1-Local_ch7_5227_5627» (а.с.123 т.1).

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) і дані дії були вчинені в результаті ексцесу співвиконавця ОСОБА_7 , оскільки вони виходять за межі домовленості з ОСОБА_10 та не охоплюються їх спільним умислом.

Так, у провадженні встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження і якого засуджено вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 29.10.2019 року за ч.2 ст.186 КК України, вступили в злочинну змову з реалізації єдиного злочинного умислу, направленого на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, завчасно розподіливши ролі, при цьому домовившись про те, що ОСОБА_10 вчиняє дії, направлені на заволодіння майном потерпілого, а ОСОБА_7 , в свою чергу, спостерігає за обстановкою та вчиняє дії, направлені на перешкоджання спробам потерпілого наздогнати та зупинити ОСОБА_10 , який тікає з майном потерпілого, у зв`язку із чим, суд дійшов обґрунтованого висновку, що між останніми ще до початку злочину відбулась змова про спільне вчинення відкритого заволодіння чужим майном (грабіж) потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто ОСОБА_7 та ОСОБА_10 діяли, при вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України як співучасники.

При цьому, у ОСОБА_7 , який побачив, що потерпілий намагається наздогнати ОСОБА_10 , раптово виник умисел на вчинення розбійного нападу з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, з метою заволодіння майна останнього, й діючи самостійно, з корисливих мотивів, намагаючись завадити потерпілому наздогнати ОСОБА_10 , ОСОБА_7 наніс один удар дерев`яною палицею в область потилиці ОСОБА_9 , чим завдав йому тілесне ушкодження яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тобто застосував насильство, небезпечне для здоров`я потерпілого, який, отримавши вказаний удар, втратив свідомість. Тобто, ОСОБА_7 довів до кінця свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого з метою заволодіння майном потерпілого.

Таким чином, враховуючи, що один зі співучасників - ОСОБА_7 , вийшов за межі спільної домовленості щодо обсягу злочинних дій і вчинив інший більш тяжкий злочин, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), і ці дії були вчинені в результаті ексцесу співвиконавця - ОСОБА_7 , оскільки вони виходять за межі домовленості з ОСОБА_10 та не охоплювались їх спільним умислом, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), повинен відповідати лише його виконавець ОСОБА_7 , а інша особа, ОСОБА_10 за злочин, вчинений ним в межах спільної домовленості.

За таких обставин, колегія суддів вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, кваліфікацію його дій правильною, а доводи апеляційних скарг сторони захисту про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_7 за фактичними наслідками спричинення легких тілесних ушкоджень, -безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_7 , не встановлено.

Покарання обвинуваченим ОСОБА_7 призначено згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, влаштовує конфлікти з іншими особами, не працевлаштований.

Суд також взяв до уваги відсутність пом`якшуючих покарання обставин та обтяжуючу покарання обставину рецидив злочинів, у зв`язку з чим призначив ОСОБА_7 покарання, розмір якого колегія суддів вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на наведене, підстави для скасування або зміни вироку, за доводами апеляційних скарг, відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 20 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: