справа № 606/785/21
Ухвала
25 травня 2021 року м. Теребовля

Слідчий суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 слідчого СВ відділення № 3 (м. Теребовдя) Тернопільського районного управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000055 від 11 квітня 2021 року, -
В С Т А Н О В И В:
До Теребовлянського районного суду Тернопільської області звернувся слідчий СВ відділення № 3 (м. теребовдя) Тернопільського районного управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вивчивши клопотання із долученими до нього додатками встановлено наступне.
10 квітня 2021 року близько 21 години ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Варваринці Тернопільського району Тернопільської області, разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прийшли до ОСОБА_11 за місцем проживання останнього в АДРЕСА_2 для вирішення конфлікту, який виник напередодні.

Не отримавши можливості поспілкуватися з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи на вулиці біля житлового будинку останнього, що розташований в АДРЕСА_2 , виявили транспортний засіб марки М-21251, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кольору корида, який перебуває у користуванні ОСОБА_11 та відповідно до свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу належить ОСОБА_12 , жителю с. Горинка, Кременецького району.

В цей час у ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом - автомобілем марки М-21251 реєстраційний номер НОМЕР_1 , для чого вони вступили між собою у попередню змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_7 діючи умисно, таємно, спільно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 переконавшись, що їх дії не будуть помічені сторонніми особами, не маючи права на розпоряджання чи керування транспортним засобом марки М-21251 реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи всупереч волі законного володільця, 10 квітня 2021 року близько 22 години, ОСОБА_7 здійснював керування транспортним засобом автомобілем марки М-21251 реєстраційний номер НОМЕР_1 , не запускаючи двигуна, в той час як ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 штовхали його.

Проїхавши таким чином декілька метрів, ОСОБА_7 за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, запустив двигун автомобіля та почав здійснювати рух вказаним транспортним засобом по вул. Кооперативна смт. Микулинці. У подальшому ОСОБА_7 зупинив рух автомобіля та покинув салон транспортного засобу.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через незамкнені двері проникли в салон автомобіля марки М-21251 реєстраційний номер НОМЕР_1 та розмістилися на пасажирських сидіннях автомобіля, в той час як ОСОБА_10 та ОСОБА_7 по черзі здійснювали керування транспортним засобом, отримавши контроль над ним.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто в незаконному заволодінні транспортним засобом вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні прокурор просив клопотання задоволити.
У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, мотивуючи його тим, що до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.Зокрема, те, що ОСОБА_7 , знаючи про тяжкість кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, що за вчинення даного злочину може нести покарання, що згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу та підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування даними, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому ОСОБА_7 слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник у судовому засіданні заперечили проти застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки його застосування є безпідставним.
Заслухавши думку прокурор, слідчого, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 5 ст. 194 КПК України слід відмовити з наступних мотивів.
Відповідно вимог ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, в ході судового розгляду клопотання не доведено, що наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу.
Як на підставу існування ризику, визначеного в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий посилається на те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та / або суду.
Однак, в ході розгляду даного клопотання судом вствановлено, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та з часу внесення відомостей до ЄРДР про вчинення ним кримінального правопорушення, не переховувався від органів досудового розслідування.
Даних про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчим як у клопотанні, так і під час його розгляду, не зазначено.
Не підтверджено в судовому засіданні жодним доказом і такий ризик як можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( 1950 року ) передбачено, що кожен чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Оскільки в судовому засіданні не доведено існування будь - якого із ризиків, визначених в ст. 177 КПК України, підстав для задоволення клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України суд не вбачає.
З врахуванням наведеного, керуючись ст. 55, 62 Конституції України, ст. 5, 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ст. 176, 177, 178, 179, 194, 196, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ відділення № 3 (м. теребовдя) Тернопільського районного управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 погодженого прокурором Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_7 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий судя ОСОБА_1