Справа №639/772/21
Провадження №1-кп/639/254/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000251 від 25.09.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 23.05.1990 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 215-3, ст. 42 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, в силу ст. 25-1 КК України засуджений умовно з обов`язковим залученням до праці;

- 19.07.1991 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 143, ст. 43 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 23.04.1993 року звільнений з Харківского СІЗО (№27) умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 1 день;

- 20.11.1995 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 141, ст. 42, ст. 43 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 11.03.2003 року звільнений з Темнівської виправної колонії №100 Харківської області умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 3 дні;

- 09.09.2005 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України, до 4 років позбавлення волі, 03.02.2009 року звільнений з Олексіївської виправної колонії №25 Харківської області умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 14 днів;

- 16.01.2012 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 19.11.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 14.01.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

- 23.12.2015 року Харківським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, 03.12.2018 року звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання;

- 15.01.2021 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , будучи засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів, звільнившись 03.12.2018 після відбуття покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинив повторно злочини проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 24.09.2020 року о 12 годині 07 хвилин, маючи намір на таємне викрадення будь-якого велосипеду, які відвідувачі супермаркету залишають у спеціальному кріпленні-тримачі, цілеспрямовано прийшов до паркувального майданчику супермаркету «КЛАСС», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Дудінської, 1-а, заздалегідь взявши з собою належні йому кусачки, які вирішив використати в якості знаряддя вчинення злочину.

Саме в той час ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний задум, підійшовши до входу до супермаркету «КЛАСС», побачив велосипед торгової марки «Specialized Rockhopper MEN COMP 29 2019», належний раніше йому незнайомому ОСОБА_8 , яким вирішив незаконно заволодіти.

Надалі ОСОБА_3 , продовжуючи втілювати в життя злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність свого діяння, використовуючи в якості знаряддя вчинення злочину наявні у нього при собі кусачки, спочатку перекусив ними велосипедний трос кріплення, яким було закріплено до спеціального кріплення-тримача велосипед потерпілого.

Надалі ОСОБА_3 , оцінивши ситуацію, що склалася, та, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто, як на його думку, не спостерігав, вважаючи, що робить це непомітно для сторонніх осіб, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого корисливого діяння, передбачаючи його наслідки, і, бажаючи доведення початого ним правопорушення до кінця, та настання наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, таємно заволодів зазначеним велосипедом, встановивши повний контроль над вказаним чужим майном.

Таким чином, ОСОБА_3 у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї протиправної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном.

Після цього, ОСОБА_3 , звернувши на свою користь велосипед торгової марки «Specialized Rockhopper MEN COMP 29 2019», бажаючи довести протиправний задум до кінця, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд.

В результаті скоєного протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 18717 грн., яку підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/2567СЕ-20 від 18.11.2020.

Крім того, ОСОБА_3 25.09.2020 року, попередньо зателефонувавши своєму знайомому ОСОБА_4 , та, вступивши з ним у злочинну змову, о 12 годині 40 хвилин, цілеспрямовано прибули вдвох на автобусний термінал за адресою: АДРЕСА_4 , з метою вчинення викрадення будь-якого велосипеду, які громадяни залишають у спеціальних кріплення-тримачах біля будівель. При цьому ОСОБА_4 заздалегідь взяв із собою належні йому кусачки, які вирішено було використати в якості знаряддя вчинення злочину.

Надалі ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , проходячи поблизу КНП «Харківська міська лікарня 24» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 151, побачили пристебнутий до металевого паркану велосипедним тросом велосипед торгової марки «Bulls FS 8000 26» (алюмінієвий), належний раніше їм незнайомому ОСОБА_10 , та вирішили вчинити його крадіжку.

Саме в той час ОСОБА_3 , діючи узгоджено з ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалася та, користуючись відсутністю поблизу сторонніх осіб, які могли б завадити їх протиправним діям, попередньо розподіливши між собою злочинні ролі, підійшли до вказаного велосипеду.

В подальшому ОСОБА_4 , діючи узгоджено з ОСОБА_3 , використовуючи в якості знаряддя злочину наявні в нього кусачки, перекусив ними велосипедний трос кріплення, тим самим забезпечивши вільний доступ до велосипеду потерпілого.

Надалі ОСОБА_3 , відчуваючи безкарність за вчинену напередодні крадіжку велосипеда ОСОБА_8 , продовжуючи втілювати в життя та реалізовувати спільний злочинний задум, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , діючи повторно, узгоджено, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, таємно заволоділи велосипедом торгової марки «Bulls FS 8000 26», встановивши повний контроль над вказаним чужим майном.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконали усі дії, які вважали за необхідне, для досягнення спільної злочинної мети, спрямованої на умисне протиправне вилучення чужого майна, яке перебувало у власності потерпілого ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зникли та в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд.

В результаті скоєного правопорушення-злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 4550 грн., яку підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №6/2567СЕ-20 від 18.11.2020.

Через декілька днів ОСОБА_3 04.10.2020 року, попередньо зателефонувавши своєму знайомому ОСОБА_4 , та, вступивши з ним у злочинну змову, о 16 годині 15 хвилин цілеспрямовано прибули на паркувальний майданчик супермаркету «КЛАСС» за адресою: м. Харків, вул. Дудинської, 1-а, з метою вчинити викрадення будь-якого велосипеду, які громадяни залишають у спеціальних кріплення-тримачах біля входу.

При цьому ОСОБА_4 заздалегідь взяв із собою належні йому кусачки, які вирішено було використати в якості знаряддя вчинення злочину.

Надалі ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , перебуваючи на паркувальному майданчику супермаркету, побачили пристебнутий до спеціального кріпленні-тримача велосипедним тросом велосипед торгової марки «Oskar Explorer 1.0/1804 26 (2019)», належний раніше їм незнайомому ОСОБА_6 , та вирішили вчинити його крадіжку.

Саме в той час ОСОБА_3 , діючи узгоджено з ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалась та, користуючись відсутністю поблизу сторонніх осіб, які могли б завадити їх протиправним діям, попередньо розподіливши між собою злочинні ролі, підійшли до вказаного велосипеду.

В подальшому ОСОБА_4 , використовуючи в якості знаряддя злочину наявні в нього кусачки, перекусив ними велосипедний трос кріплення, тим самим забезпечивши вільний доступ до велосипеду потерпілого.

Надалі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відчуваючи безкарність за вчинену раніше крадіжку велосипеда ОСОБА_10 , продовжуючи втілювати в життя та реалізовувати спільний злочинний задум, діючи повторно, узгоджено, за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, таємно заволоділи велосипедом торгової марки «Oskar Explorer 1.0/1804 26 (2019)», встановивши повний контроль над вказаним чужим майном.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконали усі дії, які вважали за необхідне, для досягнення спільної злочинної мети, спрямованої на умисне протиправне вилучення чужого майна у потерпілого ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину разом зникли та в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд.

В результаті скоєного правопорушення-злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 6635 грн., яку підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №6/2567СЕ-20 від 18.11.2020.

Під час судового розгляду обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих злочинах, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, визнали у повному обсязі, фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень та правову кваліфікацію злочинів не оспорюють.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 24.09.2020 року він прийшов до паркувального майданчику супермаркету «КЛАСС», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Дудінської, 1-а, де вирішив викрасти велосипед. Надалі ОСОБА_3 , використовуючи в якості знаряддя вчинення злочину кусачки, спочатку перекусив ними велосипедний трос кріплення, яким було закріплено велосипед до спеціального кріплення-тримача, після чого таємно заволодів зазначеним велосипедом та з місця вчинення кримінального правопорушення зник на цьому ж велосипеді. Викрадений велосипед він реалізував раніше незнайомому чоловікові на ім`я ОСОБА_11 на ринку "Барабашово" за 2000 гривень. Грошові кошти витратив на власний розсуд.

Крім цього, 25.09.2020 року ОСОБА_3 , попередньо домовившись зі своїм знайомим ОСОБА_4 , приїхали на Холодну гору в м. Харкові, де неподалік від КНП «Харківська міська лікарня 24» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 151, побачили пристебнутий до металевого паркану велосипедним тросом велосипед, який вирішили викрасти. Надалі ОСОБА_4 , використовуючи в якості знаряддя вчинення злочину заздалегідь приготовлені кусачки, перекусив ними велосипедний трос кріплення, тим самим забезпечивши вільний доступ до велосипеду. Після цього ОСОБА_3 взяв цей велосипед та на ньому з місця скоєння злочину зник. Викрадений велосипед ОСОБА_3 в подальшому здав у ломбард "Острів скарбів", який розташований по вул. Гвардійців Широнінців у м. Харкові, за що отримав грошові кошти у сумі приблизно 1500 грн. Грошові кошти ОСОБА_3 витратив на власний розсуд. Частину отриманих грошових коштів ОСОБА_4 він не передавав, оскільки у нього перед ОСОБА_3 був грошовий борг.

Також, 04.10.2020 року ОСОБА_3 , попередньо домовившись з ОСОБА_4 , прибули до паркувального майданчику супермаркету «КЛАСС», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Дудінської, 1-а, де вирішили викрасти велосипед, який був закріплений до спеціального кріплення-тримача. Надалі ОСОБА_4 , використовуючи в якості знаряддя вчинення злочину заздалегідь приготовлені кусачки, перекусив ними велосипедний трос кріплення, тим самим забезпечивши вільний доступ до велосипеду. Після цього ОСОБА_3 взяв цей велосипед та на ньому з місця скоєння злочину зник. Вказаний велосипед він також здав у ломбард "Острів скарбів", який розташований по вул. Гвардійців Широнінців у м. Харкові, за що отримав грошові кошти у сумі 1000-1100 грн. Грошові кошти ОСОБА_3 витратив на власний розсуд. Отримані в ломбарді грошові кошти ОСОБА_4 він також не передавав, оскільки у останнього перед ОСОБА_3 був грошовий борг.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав аналогічні показання щодо обставин вчинення ним за попередньою змовою із ОСОБА_3 крадіжок двох велосипедів, а саме: 25.09.2020 року крадіжки велосипеду неподалік від Харківської міської лікарні №24 за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 151, а також 04.10.2020 року крадіжки велосипеду на паркувальному майданчику супермаркету «КЛАСС» за адресою: м. Харків, вул. Дудинської, 1-а.

З показань обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 встановлено, що спричинену матеріальну шкоду потерпілим вони не відшкодували, на теперішній час викрадене майно не повернуто законним власникам.

Показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнали свою вину у повному обсязі, не заперечують фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень та не оспорюють правову кваліфікацію злочинів, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст визнаних фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.
Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення - злочини, які кваліфікуються судом:

- по епізоду від 24.09.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- по епізодам від 25.09.2020 та 04.10.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення - злочини, які кваліфікуються судом:

- по епізоду від 25.09.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб;

- по епізоду від 04.10.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 2 пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Таким чином, обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за вчиненні епізоди злочинної діяльності, які кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, призначається одне покарання в межах санкції цієї статті.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, неодружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тяжких захворювань чи інвалідності обвинувачений не має, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання за адресою.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, де проживає разом із цивільною дружиною, на його утриманні знаходиться малолітня дитина - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжкими умисними злочинами, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особи обвинувачених, їх відношення до скоєного та щире каяття, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції за ч. 2 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.
При цьому, враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, після звільнення 03.12.2018 року з місць позбавлення волі на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно вчинив нові умисні корисливі злочини проти власності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливо без ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання в місцях позбавлення волі.
Таким чином, при призначенні остаточного покарання немає правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням).
Крім цього, оскільки інкриміновані кримінальні правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 було вчинено до постановлення вироку Київського районного суду м. Харкова від 15.01.2021 року, за яким він був засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, тому остаточне покарання йому необхідно призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, із застосуванням принципу часткового складання призначених покарань.

Враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який в силу статті 89 КК України не судимий, інших кримінальних проваджень стосовно нього не має, вину у вчиненні двох епізодів злочинів він визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, приймаючи до уваги відомості про особу обвинуваченого, який має на утриманні малолітню дитину, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд враховує наступні обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Під час судового розгляду встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було спричинено матеріальну шкоду на суму 6635 грн., як вартість викраденого велосипеду торгової марки «Oskar Explorer 1.0/1804 26 (2019)», розмір спричиненої потерпілому шкоди підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №6/2567СЕ-20 від 18.11.2020, у зв`язку з чим позовні вимоги потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Крім цього, відповідно до вимог статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Враховуючи характер та обсяг душевних страждань потерпілого ОСОБА_6 , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_6 спричинена моральна шкода, розмір якої обґрунтовано оцінено потерпілим на суму 1000 грн.
Таким чином, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим спричинена шкода підлягає стягненню у солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_10 цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлено, що не позбавляє їх права в подальшому звернутись з позовними заявами про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в порядку цивільного судочинства.
На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у дольовому порядку.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором не заявлялось, а тому правових підстав для його обрання у суду немає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.01.2021 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 до відбування покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Після набрання вироком суду законної сили ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , затримати та через Державну установу «Харківський слідчий ізолятор» направити до місць позбавлення волі для відбування призначеного покарання.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинувальних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у солідарному порядку на користь потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , спричинену матеріальну шкоду у розмірі 6635,00 грн. (шість тисяч шістсот тридцять п`ять гривень 00 копійок) та моральну шкоду у розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.).
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь держави процесуальні витрати за проведену Харківським НДЕКЦ МВС України судово-товарознавчу експертизу у розмірі 817,25 грн. (вісімсот сімнадцять гривень 25 коп.), стягувач платежу Держава, код доходів 24060300, отримувач платежу УК Слобідсь/мХар Слобідьски/24060300, п/рахунок UA0020005, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999680, банк Казначейство України (ЕАП), стягнувши з кожного з обвинувачених у дольовому порядку по 408,63 грн. (чотириста вісім гривень 63 копійок).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченим право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1