Справа № 930/208/21
Провадження №11-сс/801/180/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 22.02.2021 про обрання запобіжного заходу,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , та застосовано відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.04.2021.
Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, дані про особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення злочину, та прийшов до висновку про необхідність застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 22.02.2021, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід домашній арешт за місцем проживання або зменшити розмір застави, визначений судом.
Мотивуючи доводи вказала, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою. Посилається апелянт на те, що слідчим суддею не було враховано того, що підозра, оголошена ОСОБА_7 , необґрунтована належними доказами, містить ряд суперечностей з встановленими по справі обставинами. Крім того, слідчим суддею фактично не було прийнято до уваги те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, проживає з матір`ю та братом. Сума застави, яка визначена судом першої інстанції, є завідомо непомірною для заставодавця - матері підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
Застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та не викликає сумнівів.
Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини під час досудового розслідування шляхом впливу на свідків. Обґрунтовуючи свої висновки, суд взяв до уваги вік підозрюваного, дані, що характеризують його особу. В сукупності із вищезазначеним, суд врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та обставини вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 посередньо характеризується за місцем проживання, офіційно ніде не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є особою, схильною до вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок, неодружений, неповнолітніх чи малолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього істотних соціальних факторів стримуючого характеру та у свою чергу дає підстави вважати, що ОСОБА_7 зможе безперешкодно залишати своє місце проживання та вчиняти нові умисні корисливі злочини.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 вчинив крадіжку з будинку ОСОБА_10 в с. Ковалівка Вінницької області перебуваючи під заставою у розмірі 94590 грн у кримінальному провадженні №0000146, і що на даний час відносно ОСОБА_7 розглядаються в судах обвинувальний акт за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №6, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000387 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296 та ч. 1 ст. 162 КК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000146 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000028 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 162 КК України, що у свою чергу підтверджує його не виправність та схильність до вчинення крадіжок.
Також у ході збору інформації про особу ОСОБА_7 установлено те, що останньому під час досудового розслідування кримінального провадження №0000146 було обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк якої ухвалою Немирівського районного суду від 23.01.2020 було продовжено на 60 днів, однак останнім 27.01.2020 було сплачено визначену даною ухвалою заставу в сумі 94590 грн і що згідно вищевказаної ухвали Немирівського районного суду від 23.01.2020 вважається особою, відносно якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків. Твердження захисника апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є безпідставними.
Не заслуговують на увагу колегії суддів і доводи апелянта про те, що суд не взяв до уваги дані про особу підозрюваного, так як слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді взяття під варту, суд на законних підставах визначив йому розмір застави, який достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, врахувавши обставини кримінального провадження, та вимоги ст.ст. 177, 178 КПК України. Підстав для зменшення розміру застави апеляційний суд не вбачає.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 22.02.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4