Справа № 191/1148/21
Провадження № 1-кп/191/72/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 на станції Ключева Краснодарського краю, РФ, громадянки України, з повною середньою освітою, розлученої, не працюючої, без реєстрації місця проживання, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої в силу ст.89 КК України, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 18.02.2021 в період часу з 22 години 00 хвилин до 24 години 00 хвилин, більш точного часу слідством не встановлено, знаходилася на кухні за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , куди зайшов її співмешканець ОСОБА_7 та між ними виникла словесна сварка з побутових причин.

В ході сварки ОСОБА_7 словесно принизив ОСОБА_5 та у неї раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто умисне, протиправне позбавлення життя іншої людини - потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_5 з верхнього ящика кухонного стола правою рукою схопила кухонний ніж та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння смерті ОСОБА_7 , в цей же день (тобто 18.02.2021) в період часу з 22 години 00 хвилин до 24 години 00 хвилин, більш точного часу слідством не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що потерпілий є особою похилого віку та особою з інвалідністю III групи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання смерті ОСОБА_7 , перебуваючи в кухонній кімнаті, за адресою: АДРЕСА_1 , тримаючи кухонний ніж у правій руці, нанесла потерпілому не менше трьох тичкових колотих ударів ножем в ділянку грудей посередині та лівої бокової поверхні черевної порожнини, від яких настала смерть останнього.

Згідно з висновком експерта № 66 від 12.03.2021 смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в період часу з 22 години 00 хвилин до 24 години 00 хвилин від численних колото-різаних, проникаючих до черевної порожнин поранень живота, з ураженнями печінки, шлунку та брижі тонкого кишечнику, з масивною внутрішньою та зовнішньою кровотечею, травматичний перебіг яких призвів до гострої крововтрати і гострого недокрів`я внутрішніх органів, що і з`явилося безпосередньою причиною його смерті.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнала, але при цьому пояснила, що вона не мала умислу на вбивство ОСОБА_7 , скоїла злочин у стані душевного хвилювання, викликаного внаслідок образ та побоїв зі сторони ОСОБА_7 . Суду обвинувачена пояснила, що зі своїм співмешканцем вона почала спільно проживати з 2015 року за місцем його мешкання. За час їхнього спільного проживання ОСОБА_8 її ніколи не бив, у них інколи виникали словесні конфлікти, але вони вирішувалися самі собою.

18.02.2021 ОСОБА_7 був на похоронах та прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння. Вона в цей день також вживала алкогольні напої. Ввечері між ним ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 почав її бити руками по різним частинам тіла та по обличчю, а потім виштовхав її в холодний коридор, кинув їй подушку з ковдрою та наказав їй там спати. Вона не стерпіла такого відношення, дістала з шухляди столу кухонний ніж, наставила його в бік ОСОБА_7 та попередила, що вб`є його , якщо він не перестане її ображати. Після цього ОСОБА_7 сам зробив рух до неї та наткнувся черевною порожниною на ножа, який вона тримала у руках. Що було після цього та куди дівся ніж вона не пам`ятає, скільки ще ударів вона наносила ножем також пояснити не могла. Після отриманих поранень ОСОБА_7 зігнувся та опустився на підлогу, де і залишився лежати. Вважаючи, що він помер, обвинувачена пішла назад до кімнати, взяла телефон, щоб викликати поліцію, але телефон не працював, тому вона лягла спати, а вранці на наступний день близько 07 години пішла до сусідів, сказала їм, що вона вбила ОСОБА_7 та попросила надати їй телефон, щоб викликати поліцію. Швидку допомогу вона не викликала, так як була впевнена, що ОСОБА_7 помер. Також зазначила, що раніше між нею та ОСОБА_7 виникали конфлікти , але не такі серйозні та були пов`язані здебільшого з матір`ю ОСОБА_7 , яка жила разом з ними та потребувала постійного догляду.

Крім визнання вини самою обвинуваченою, її вина у скоєному повністю підтверджується наступними доказами, які були досліджені у судовому засіданні, а саме:

-показами потерпілого ОСОБА_9 , який суду пояснив, що його батько зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 проживали нормально. Відвідував він батька періодично, відносинами батька з його співмешканкою не цікавився. ОСОБА_5 не сподобалася йому з самого початку, бо вона вела себе якось зухвало. Батько на неї ніколи не скаржився. 19.02.2021 о 08-01 йому зателефонувала жінка, яка представилася сусідкою батька та сказала, що йому необхідно приїхати до батька, бо у нього там щось сталося. Він почав випитувати у неї, що сталося, на що вона сказала, що батька вбили і йому треба приїхати. Він одразу приїхав додому до батька та там вже були співробітники поліції. Він запитав, що сталося, на що обвинувачена відповіла, що зарізала батька. Далі він зайшов на кухню та побачив, що батько лежить мертвий на підлозі весь у крові;

-показами свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що її чоловік спілкувався з ОСОБА_7 , який проживав зі своєю співмешканкою на ім`я ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 . 19.02.2021 приблизно о 06-55 годині до них прийшла ОСОБА_11 в збентеженому стані та сказала, щоб викликали поліцію, бо вона вбила ОСОБА_8 . Вона одразу зі свого телефону зателефонувала на 102 і сказала, що у них сталося вбивство та передала телефон ОСОБА_11 , яка пояснила, що 18.02.2021 вона побилася зі своїм чоловіком ОСОБА_8 , а також сказала, що вона хотіла його налякати і вбила. Потім вона подзвонила дочці і сказала, що вбила дядю ОСОБА_12 і її посадять за грати. На запитання у ОСОБА_11 , що сталося, вона відповіла, що вчора ввечері вбила ОСОБА_8 . На запитання чому не прийшла до них вчора, щоб викликати швидку, вона розвела руками та зробила здивоване обличчя;

-показами свідка ОСОБА_13 , який в судовому засідання пояснив, що він проживає по сусідству із загиблим ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_5 . Як йому відомо, вони проживали мирно, без конфліктів. В день, коли все сталося, а саме 18.02.2021 , ніяких суперечок чи криків зі сторони будинку ОСОБА_7 він не чув, сторонніх осіб у їх будинку також не бачив. Вранці 19.02.2021 близько 07 години він побачив на подвір`ї ОСОБА_7 поліцію та дізнався, що ОСОБА_11 вбила ОСОБА_8 ;

- показами свідка ОСОБА_14 , яка пояснила суду, що проживає по сусідству з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . За час їх спільного проживання вона не чула про якісь суперечки та конфлікти між ними. 18.02.2021 також ніяких сварок чи криків в їх будинку чути не було, сторонніх осіб вона також там не бачила. Про вбивство обвинуваченою співмешканця ОСОБА_7 вона дізналася від інших осіб;

- допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що знає загиблого ОСОБА_7 та обвинувачену ОСОБА_5 з позитивної сторони, будь-яких серйозних конфліктів між ним не було. ОСОБА_5 допомагала ОСОБА_7 доглядати за його хворою матір`ю, а оскільки ОСОБА_7 сам був інвалідом, то основний тягар догляду лягав на плечі ОСОБА_11 . Про вбивство ОСОБА_7 їй стало відомо від інших осіб;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000135 від 19.02.2021, з якого вбачається, що 19.02.2021 о 07-06 год. до Синельниківського РУП надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що 18.02.2021 приблизно о 23-00 годині вона, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , завдала своєму співмешканцю ОСОБА_7 , 1958 р.н., ножові поранення в область черевної порожнини, від яких він помер (т.2 а.с.1);

- даними протоколу огляду місця події від 19.02.2021, проведеного в приміщені за адресою: АДРЕСА_1 , та фототаблицею до нього, в ході якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення та виявлено труп ОСОБА_7 з ознаками настання насильницької смерті (т.2 а.с.8-13);

- лікарським свідоцтвом про смерть №66 від 19.02.2019 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_7 настала внаслідок численних ушкоджень органів черевної порожнини, множинних відкритих ран живота, нижньої частини спини і тазу. Напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження(т.2 а.с.18);

- висновком експерта №66 від 12.03.2021, відповідно до якого смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в проміжок часу між 22-00 і 24-00 годинами від численних колото-різаних, проникаючих до черевної порожнини поранень живота, з ураженням печінки, шлунку та брижі тонкого кишечнику, з масивною внутрішньою та зовнішньою кровотечею, травматичний перебіг яких призвів до гострої крововтрати і гострого недокрів`я внутрішніх органів (а.с.24-32, т.2);
- висновком судово-психіатричної експертизи №41 від 01.04.2021, згідно з яким ОСОБА_5 на хронічне психічне захворювання, недоумство, хворобливий стан психіки в період інкримінованого їй діяння не страждала і в теперішній час не страждає. Виявляла раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості, у період часу , до якого відноситься інкриміноване їй діяння, могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними (т.2 а.с.98-101);

-даними протоколу слідчого експерименту від 24.02.2021 та відеозаписом до нього, згідно з якими ОСОБА_5 пояснила обставини скоєння нею злочину (т.2 а.с.143-144) ;
-висновком додаткової судово-медичної експертизи №66 (за наслідками слідчого експерименту за участі обвинуваченої), згідно з яким судово- медичні експертні дані щодо характеру та локалізації встановлених на трупі тілесних ушкоджень частково відповідають судово-експертним даним щодо кількості і ділянок поранень встановлених на тілі трупу потерпілого, тобто може відповідати характеру і розташуванням проникаючого колото-різаного поранення , на які вказує ОСОБА_5 у власних показах під час проведення слідчого експерименту від 24.02.2021 (т.2 а.с.146-147);
-висновком судово-медичної імунологічної експертизи №178 від 01.03.2021, згідно з яким визначена групова належність крові обвинуваченої ОСОБА_5 (т.2 а.с.105-106);
- висновком судово-медичної імунологічної експертизи №179 від 25.03.2021, відповідно до якої на доставленому для дослідження марлевому тампоні зі змивом з дверей кухні, вилучених за адресою: АДРЕСА_1 , встановлена наявність крові людини, результат дослідження не виключає можливість походження від потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_5 (т.2 а.с.111-114);
-висновком судово-медичної імунологічної експертизи №179/1 від 25.03.2021, згідно з яким на доставлених для дослідження кофті та штанах, що належать ОСОБА_5 , знайдена кров людини, результат дослідження не виключає можливість походження від потерпілого ОСОБА_7 (т.2 а.с.116-119);
- висновком судово-медичної імунологічної експертизи №179/2 від 25.03.2021, згідно з яким на доставлених для дослідження сорочці та трусах, що належать ОСОБА_7 , знайдена кров людини, результат дослідження якої не виключає можливість походження від потерпілого ОСОБА_7 (т.2 а.с. 121-125);
-висновком судово-медичної цитологічної експертизи №194 від 25.03.2021, згідно з якою кров в слідах на клинку ножа належить особі чоловічої статі, отримані результати дослідження не виключають, що сліди крові на клинку ножа могли походити від ОСОБА_7 (т.2 а.с.136-141);
- висновком експерта №283-МК від 09.04.2021, згідно з яким пошкодження на шматку шкіри з передньої поверхні грудної клітки від потерпілого ОСОБА_7 являється колото-різаною раною, заподіяне плоским колючо-ріжучим предметом та могло бути заподіяне клинком представленого на експертизу ножа (т.2 а.с.151-156);
-висновком експерта №319/1 від 13.05.2021, згідно з яким на доставлених для дослідження штанах та кофті , що належать ОСОБА_5 , знайдено кров людини, що належить особі чоловічої статі (т.1 а.с.42-44);
-висновком експерта №319/2 від 13.05.2021, згідно з яким на доставлених для дослідження сорочці білого кольору з сірими смугами, що належать ОСОБА_7 , наявні сліди крові, які належать особі чоловічої статі (т.2 а.с. 46-47).
Також судом враховуються висновок експерта №55 від 19.02.2021, згідно з яким у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження обличчя , а саме правої навколоочної ділянки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та ймовірно могли бути спричинені 18.02.2021 дією кисті руки людини, стуленою в кулак , або інших предметів з аналогічними властивостями контактуючої частини (т.2 а.с.21-22).

Вищезазначені показання свідків та письмові матеріали кримінального провадження узгоджуються між собою , сумнівів у їх достовірності не викликають, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження. Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності є достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Призначаючи покарання обвинуваченій, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення нею кримінального правопорушення, тяжкість злочину, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, особу винної, яка не судима в силу ст.89 КК України, але раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти життя та здоров`я людини, на обліку лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, характеризується за місцем проживання позитивно.

При цьому судом не встановлено обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину та давали підстави для застосування до обвинуваченої ст.69 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій, суд вважає з`явлення із зізнанням та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. При цьому, доводи сторони захисту щодо щирого каяття обвинуваченої та вчинення кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, суд вважає безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в ходу судового розгляду.

Так, згідно з усталеною практикою Верховного Суду, щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

З огляду на поведінку обвинуваченої як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, її відношення до скоєного, суд прийшов до переконання, що обвинувачена не висловлює жалю з приводу вбивства нею людини та свою поведінку вона не засуджує .

Крім того, наявність конфліктів та суперечок між нею та загиблим ОСОБА_7 не можна вважати жорстоким поводженням з боку загиблого, а дії обвинуваченої під час та після скоєння нею кримінального правопорушення, перебування її у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлення нею суспільно небезпечного характеру своїх дій, свідчать про направленість умислу на позбавлення життя потерпілого.

Жодних даних про те, що обвинувачена перебувала в стані сильного душевного хвилювання, судом не було встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченій , відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає вчинення злочину щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю, особи, з якою обвинувачена перебуває у сімейних або близьких відносинах, а також вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Суд вважає, що з урахуванням встановлених обставин справи та особи обвинуваченої, покарання їй повинно бути обрано необхідне та достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі, з реальним відбуванням покарання в умовах ізоляції від суспільства, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.115 КК України.

Цивільні позови по кримінальному провадженню не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до положень ч.3,5, п.7 ч.9 ст.100 КПК України документи, які надані суду, з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Керуючись ст.368, 370, 374 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити їй покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня її фактичного затримання 19.02.2021.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази нігтьові зрізи з обох рук ОСОБА_5 , які поміщені у паперовий конверт, на ниточках марлі, контроль марлі у паперовому конверті, залишки змиву з рукоятки ножа в паперовому конверті; залишки змивів та витяжки з об. №№ 1, 2, на ниточках марлі, контроль марлі, в паперовому конверті, ніж у паперовому конверті, змиви з долонь обох рук ОСОБА_7 , поміщені у паперовий конверт ,відібрані змиви з долонь обох рук у підозрюваної ОСОБА_5 , поміщені в паперовий конверт, які зберігаються в кімнаті для зберігання речових доказів Синельниківського РУП за квитанцією №111356 знищити;

- предмети одягу обвинуваченої ОСОБА_5 , а саме; жіночі штани темно-синього кольору, блакитна кофта жіноча з блискавкою -повернути обвинуваченій ОСОБА_5 ;

- предмету одягу ОСОБА_7 , а саме: сорочка білого кольору з сірими смугами, труси темно синього кольору в поздовжню смугу блакитного та жовтого кольору повернути потерпілому ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1