Провадження №11-сс/801/280/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 29.03.2021 про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в

Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України.

Ухвала суду мотивована тим, що жодних відомостей про факти незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів без мети збуту в особливо великих розмірах матеріали долучені до клопотання не містять. Ч. 3 ст 309 КК України передбачає відповідальність за незаконне поводження з наркотичними засобами, психотропними речовинами або їх аналогами без мети збуту, кожен з яких є самостійним предметом вчинення злочину. Вказуючи, що ОСОБА_10 зберігав амфетамін, що являється психотропною речовиною, орган досудового розслідування підозрює останнього в незаконному поводженні з наркотичними засобами, що не є тотожними предметами злочину. Наданий на підтвердження обставин зазначених в клопотанні в якості доказу протокол огляду місцевості, виходячи з його змісту та обставин проведення фактично є способом фіксації іншої процесуальної дії, а саме обшуку затриманої особи. Як встановлено з матеріалів доданих до клопотання та показань самого ОСОБА_10 , останній щонайменше з 01 год. 55 хв. 27.03.2021 був вимушений залишатись поруч з відповідними працівниками поліції та виконував їх вказівки, тобто фактично був затриманий. Таким чином, суд першої інстанції з`ясував, що слідчий під виглядом проведення огляду місцевості фактично здійснив особистий обшук ОСОБА_10 , під час якого в нього було вилучено речовину, ззовні схожу на амфетамін, чим порушив вимоги процесуального закону. Суд установив, що затримання ОСОБА_10 в порядку ст. 208 КПК було проведено, а протокол його затримання складено 27.03.2021 о 10 год 20 хв, а отже фактичний обшук був проведений з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону. За таких обставин слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що протокол огляду місцевості від 27.03.2021, в якому відображено вилучення у ОСОБА_10 порошкоподібної речовини, яка з його слів є амфетаміном та інших предметів, здобуто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, встановлених нормами статей 208 і 214 КПК, у зв`язку з чим такий доказ належить визнати недопустимим. Крім того, сама підозра вручена та оголошена ОСОБА_10 в строк понад 24 години з моменту його фактичного затримання, що є грубим порушенням вимог ч.2 ст. 278 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб.

Вимоги мотивує тим, що слідчий самостійно визначився у вказаній ситуації про необхідність фіксування обставин злочину шляхом складання протоколу про огляд місцевості, виходячи із загальних обставин, які ним встановлено при прибутті за викликом. Складений протокол не суперечить вимогам ст. ст. 103, 104 КПК України. В подальшому слідчим прийнято рішення про звернення до слідчого судді із клопотанням про узаконення огляду проведеного на місці події та арешт вилученого майна. Ці клопотання слідчим подано до Липовецького районного суду 29.03.2021 року. На момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ці клопотання вже перебували у провадження слідчого судді, тому останньому було відомо про їх наявність, однак слідчий суддя безпідставно в ухвалі посилається на проведення обшуку та вилучення майна у ОСОБА_10 , не зважаючи на те, що ОСОБА_10 добровільно видав речі після того, як йому запропонували їх видати. Вказане свідчить, що особистий обшук особи слідчим під час проведення огляду місцевості не здійснювався. Затримання ОСОБА_10 в порядку ст. 208 КПК України проведено 27.03.2021 року о 10.20 год., безпосередньо після вчинення злочину, про що складено відповідний протокол затримання.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, виступ прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані не в повному обсязі.

Так, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_10 зберігав амфетамін, що являється психотропною речовиною, проте орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_10 в незаконному поводженні з наркотичними засобами, що не є тотожними предметами злочину. Протокол огляду місцевості є способом фіксації іншої процесуальної дії, а саме обшуку затриманої особи. Таким чином, слідчий під виглядом проведення огляду місцевості фактично здійснив особистий обшук ОСОБА_10 , під час якого в нього було вилучено речовину, ззовні схожу на амфетамін, чим порушив вимоги процесуального закону. Протокол затримання ОСОБА_10 складено 27.03.2021 о 10 год 20 хв, проте ОСОБА_10 до цього перебував із працівниками поліції та виконував їх вказівки, тобто фактично був затриманий. Суддя вказав в ухвалі, що протокол огляду місцевості від 27.03.2021, в якому відображено вилучення у ОСОБА_10 порошкоподібної речовини, яка з його слів є амфетаміном та інших предметів, здобуто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, встановлених нормами статей 208 і 214 КПК, у зв`язку з чим такий доказ належить визнати недопустимим. Підозра вручена та оголошена ОСОБА_10 в строк понад 24 години з моменту його фактичного затримання, що є грубим порушенням вимог ч.2 ст. 278 КПК України.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.177,178,183 КПК України.

Згідно ч.3ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Вивчивши клопотання слідчого та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які пов`язують необхідність застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_10 .

Відмовляючи в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не мотивував в своєму рішенні, чому не взяв до уваги клопотання слідчого про узаконення огляду проведеного на місці події та арешт вилученого майна. Ці клопотання слідчим подано до Липовецького районного суду 29.03.2021 року, тобто до розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_10 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 27.03.2021 року біля 01.00 год. ОСОБА_10 на вул. Центральній в с. Козинці Турбівської ОТГ був зупинений працівниками поліції, в ході спілкування з якими повідомив що при собі має заборонені в обігу речі, які за своєю добровільною згодою погодився видати. під час проведення слідчим огляду місцевості по вул. Центральній в с. Козинці Турбівської ОТГ, ОСОБА_10 добровільно видав для огляду із своєї куртки наступні речі: фольгований згорток із вмістом речовини зеленого кольору рослинного походження; пластикову прозорого кольору колбу з вологою порошкоподібною речовиною глиноподібної маси світлого кольору; дві матерчаті тканини із вмістом вологої порошкоподібної речовини глиноподібної маси світлого кольору; два фольгованих згортки із вмістом вологої порошкоподібної речовини глиноподібної маси світлого кольору; один згорток із полімерної плівки із вмістом вологої порошкоподібної речовини глиноподібної маси світлого кольору. В цей же день слідчий звернувся до слідчого судді про узаконення огляду проведеного на місці події та арешт вилученого майна. Тобто особистий обшук особи слідчим під час проведення огляду місцевості не здійснювався, а ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції речі (арк. справи 8), про арешт яких слідчий звернувся із клопотанням до слідчого судді

В цей же день ОСОБА_10 о 10.20 год. був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, про що свідчить протокол затримання (арк. справа 12-15).

27.03.2021 року, тобто впродовж 24 годин після затримання, ОСОБА_10 було оголошено підозру, що відповідає вимогам ч.2 ст. 278 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до статті 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, серед іншого, переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення.

Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які статтею 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності, як обґрунтованої підозри так і вищенаведених ризиків.

За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» - це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи), що також випливає з рішень Європейського суду з прав людини.

Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Тому суд виходить з наявності обґрунтованої підозри, що знайшла своє відображення та викладена в клопотанні слідчого.

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права та свободи підозрюваного має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним КПК України конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного.

Суд врахував, що підозрюваному загрожує покарання у виді позбавлення волі до 8 років, що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_10 , усвідомлюючи можливість засудження до зазначеного строку може переховуватися від органів досудового слідства та суду. Крім того, існує ризик впливу на свідків та що він може вчиняти інші правопорушення, тобто наявні ризики передбачені ст.177 КПК України.

Апеляційний суд констатує, що враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, в тому числі, що підозрюваний має постійне місце проживання, де посередньо характеризується, має на утриманні матір пенсіонерку, прокурором не доведено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім, тому суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що дасть можливість досягти мети запобіжного заходу без обмеження права на свободу і недоторканність та стане стримуючим фактором до порушення покладених обов`язків та запобігатиме ризикам у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до п.2 ч.3ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Суд апеляційної інстанції, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, вважає, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 - слід задовольнити частково, та застосувати до останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання - АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 29.03.2021 про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстраціі та проживання - АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_10 на час дії ухвали наступні обов`язки:

- не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Копію ухвали для виконання надіслати слідчому та органу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4