Справа № 932/2729/21
Провадження № 1-кс/932/1381/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
01.04.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,, погодженого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 , відповідно до якого слідчий просить накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки «NISSAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить: ОСОБА_3 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.03.2021 приблизно о 10 год. 20хв. в Новокадацькому районі міста Дніпра на Кайкдацькому мосту в районі електроопори №84 сталось зіткнення автомобілів «FORD FOCUS» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , з автомобілем «NISSAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 . Внаслідок ДТП пасажиру автомобіля «FORD FOCUS» реєстраційний номер НОМЕР_2 гр. ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження.

Постановою від 01.04.2021 року, автомобіль визнано речовим доказом.

У судове засідання слідчий не з`явився. Надав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу за його відсутності.

Власник майна у судовому засіданні заперечував про задоволення клопотання, прохав не накладати арешт на автомобіль.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає задоволенню. Так, слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000147 від 31.03.2021, що відкрито за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Постановою слідчого від 01 квітня 2021 року автомобіль марки «NISSAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить: ОСОБА_3 визнано речовим доказом по цьому кримінальному провадженню, оскільки може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що визначені ст. 98 КПК України. На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Через те, що автомобіль марки «NISSAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди ДТП, він є речовим доказом по кримінальному провадженню і його збереження у незмінному вигляді є доцільним для потреб досудового розслідування, призначення та проведення у майбутньому судових експертиз, клопотання слідчого підлягає задоволенню. Так, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, вважаю за можливе накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «NISSAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Арешт на автомобіль вважаю доцільним накласти у вигляді заборони на його відчуження, користування та розпорядження, що дозволить мінімізувати усі наведені вище ризики.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна, задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб: автомобіль марки «NISSAN», модель «ROGUE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.
Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1