УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі суду № 3 м. Слов`янська клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 18.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст 366, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Новодонецьке, Добропільського району, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 18.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст 366, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до даного клопотання слідує, що 07.05.2018 між громадською організацією «Центр муніципального розвитку міста Добропілля» (Замовник) в осібі її керівника ОСОБА_6 , КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх» (Третя сторона) в особі директора ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_8 (Підрядник) укладено договір підряду № 05/18, за яким Підрядник зобов`язується виконати, а Замовник оплатити роботи щодо будівництва спортивного майданчика для міні-футболу розміром 42х22, та який перебуває на балансі Третьої сторони. Даний договір було укладено для реалізації на території м. Білозерське Донецької області програми «Давай грай!» футбольного клубу «Шахтар». На виконання умов вказаного договору ГО «ЦМР м. Добропілля» перерахувало на користь ФОП ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1 499 414 грн, а останній в період травня жовтня 2018 року в повному обсязі виконав роботи щодо будівництва спортивного

майданчика для міні-футболу зі штучним покриттям, розташованого біля будівлі палацу спорту по вул. Шахтарської Слави, 19 в м. Білозерське Донецької області. 27.10.2018 відбулось урочисте відкриття даного майданчика за участю представників TOB «ДТЕК Енерго», ФК «Шахтар» та представників Добропільської міської ради.

У подальшому 30.08.2018 на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 714 від 06.09.2017 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для будівництва футбольних полів із штучним покриттям у регіонах України» департаментом сім`ї молоді та спорту Донецької обласної державної адміністрації на адресу Добропільської міської ради направлено лист з пропозицією щодо включення об`єкта до переліку об`єктів, які будуть фінансуватись за рахунок вищезазначеної програми.

Після ознайомлення із вказаним листом Донецької ОДА у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на заволодіння бюджетними коштами, які виділялись для реалізації бюджетної програми «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України». Усвідомлюючи, що роботи з будівництва спортивного майданчика для гри у міні-футбол в м. Білозерське Донецької області вже профінансовано з боку ГО «ЦМР м. Добропілля» та вони перебувають на завершальній стадії, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисним умислом, з метою привласнення бюджетних коштів в особливо великих розмірах, 06.09.2018 підготувала на адресу департаменту сім`ї молоді та спорту Донецької ОДА пакет документів з пропозицією включити об`єкт спортивний майданчик, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , до списку переліку об`єктів, які будуть профінансовані Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України в рамках бюджетної програми «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України». Даний пакет документів ОСОБА_7 в подальшому подала на підпис керівництву Добропільської міської ради, яке не було обізнане про злочинні наміри ОСОБА_7 .

В подальшому 24.10.2018 Добропільскою міською радою на адресу департаменту сім`ї, молоді та спорту Донецької ОДА направлено лист, в якому зазначено, що розпорядником бюджетних коштів по проекту «Спортивний майданчик зі штучним покриттям по вул. Шахтарської Слави, 19, м. Білозерське» визначена КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх».

На підставі підготовленого ОСОБА_7 пакету документів Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 280 від 25.10.2018 спортивний майданчик, розташований по АДРЕСА_2 , було включено до переліку об`єктів, що фінансуються у 2018 році за рахунок бюджетної програми «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України» з визначенням співфінансування даного проекту за кошти державного бюджету в сумі 740 219 грн. В подальшому на підставі наказу департаменту сім`ї, молоді та спорту Донецької ОДА № 01-07/1193/183-18 від 27.11.2018 на рахунок КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх» в Державній казначейській службі України було здійснено перерахування грошових коштів в сумі 740 219 грн.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння бюджетними коштами, які було виділено для будівництва спортивного майданчика в м. Білозерське, усвідомлюючи, що його будівництво фактично завершене, в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 вступила в попередню змову з ФОП ОСОБА_5 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , на заволодіння коштами державного бюджету.

Згідно розподілу ролей у вчиненні злочину ОСОБА_7 , діючи від імені КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх» мала забезпечити укладання з ФОП ОСОБА_5 фіктивного договору підряду на виконання робіт з будівництва споривного майданчика зі штучним покриттям в м. Білозерське та перерахувати на його користь бюджетні кошти, а ОСОБА_5 в свою чергу мав забезпечити зняття незаконно перерахованих за цим договором

грошових коштів зі свого банківського рахунку, а також мав підробити акти приймання виконаних будівельних робіт з метою приховування злочину.

22.12.2018 на виконання розробленого плану вчинення злочину ОСОБА_5 склав договір підряду № 12/18 щодо будівництва спортивного майданчика для міні-футболу розміром 42х22, до якого вніс недостовірні відомості щодо проведення робіт з будівництва майданчика, а також інші істотні умови договору, які він не мав на меті виконувати. Згідно складеного договору підряду № 12/18 та додатків до нього КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх» в особі ОСОБА_7 (Замовник) та ГО «ЦМР м. Добропілля» (Третя особа) зобов`язуються оплатити роботи з будівництва спортивного майданчика для міні-футболу розміром 42х22, розташованого по АДРЕСА_2 , та який знаходиться на балансі Замовника, а ФОП ОСОБА_5 (Підрядник) зобов`язується своїми силами і на свій ризик виконати вищевказані роботи з використанням своїх матеріалів та обладнання. Договірна ціна робіт склала 1 458 440 грн, з яких 727 056, 00 грн це кошти Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. Даним договором було передбачено, що замовник перераховує підряднику попередню оплату у сумі 727 056 грн.

Після цього ОСОБА_5 в цей же день передав вищевказаний договір підряду на підпис ОСОБА_7 , яка, усвідомлюючи, що даний договір є фіктивним підписала його, додатки до нього та поставила в них відтиск печатки КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх».

В подальшому, діючи умисно, переслідуючи корисний мотив, ОСОБА_5 з метою незаконного отримання бюджетних коштів, які передбачались в якості попередньої оплати за договором підряду № 12/18 від 22.12.2018, відкрив в Державній казначейській службі рахунок № НОМЕР_2 , на який планував отримати бюджетні кошті.

Далі 22.12.2018 ОСОБА_7 , будучи службовою особою, маючи право на розпорядження коштами КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх», діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою привласнення бюджетних коштів, які призначались для будівництва спортивного майданчика для гри у міні-футбол, усвідомлюючи, що роботи за договором підряду фактично виконуватись не будуть, підписала та завірила печаткою КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх» платіжне доручення № 1 від 22.12.2018, на підставі якого 26.12.2018 Державною казначейською службою України з рахунку КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх» № НОМЕР_3 на рахунок ФОП ОСОБА_5 № НОМЕР_2 було необгрунтовано перераховано 727 056 грн., які в подальшому ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_5 розподілили між собою.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_5 державі в особі Донецької обласної державної адміністрації заподіяно шкоду на вищевказану суму, що є особливо великим розміром.

Окрім того, ОСОБА_5 з метою приховування злочину в листопаді 2019 року вчинив підроблення офіційних документів актів форми КБ-2в та КБ-3 за 2019 рік щодо виконання робіт з будівництва спортивного майданчика, які в подальшому використав.

31.03.2021 в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 191, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 5 ст. 191 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах., за ч.ч. 1, 3 ст. 358 КК України як підроблення офіційного документа, який видається громадянином-підприємцем, який надає права, з метою використання його підроблювачем та іншою особою, вчинене повторно, за ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_6 , який показав, що в травні 2018 року як голова ГО «ЦМР м. Добропілля» уклав договір підряду з КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх» в особі ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_8 на будівництво спортивного майданчика для гри у міні футбол в м. Білозерське Донецької області. Дані роботи з його боку були повністю профінансовані на суму 1 499 414 грн.

- показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які показали, що роботи з будівництва спортивного майданчика для гри у міні футбол в м. Білозерське Донецької області фактично виконувались протягом весні осені 2018 року. В 2019 році такі роботи не виконувались взагалі.

- договором підряду № 05/18 від 07.05.2018 між ГО «ЦМР м. Добропілля», КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх» та ФОП ОСОБА_8 , на підставі якого фактично і було збудовано спортивний майданчик;

- підробленим договором підряду № 12/18 від 22.12.2018 між ГО «ЦМР м. Добропілля», КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх» та ФОП ОСОБА_5 , який фактично не виконувався, а був складений для заволодіння бюджетними коштами.

- висновком почеркознавчої експертизи № 7662-7663 від 18.02.2021, згідно якої підробний договір підряду від 22.12.2018, підробні акти КБ-2в та КБ-3 підписано ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_5 ;

- висновком економічної експертизи № 7664 від 26.01.2021, згідно якої підтверджено факт перерахування бюджетних коштів в сумі 727 056 грн з рахунку КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх» на рахунок ФОП ОСОБА_5

- листом ФОП ОСОБА_11 від 25.01.2021, яким він підтверджує факт улаштування газону зі штучної трави в вересні 2018 року в м. Білозерське за замовленням ФОП ОСОБА_8

- відео- та фотоматеріалами з мережі Інтернет, які підтверджують готовність збудованого спортивного майданчика для гри у міні футбол в м. Білозерське станом на 27.10.2018, тобто ще до укладення фіктивного договору підрядку з ФОП ОСОБА_5 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Прокурор в клопотанні вказує, що необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Метою та підставами застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може здійснити дії передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти заявленого клопотання прокурора, він вважає, що клопотання не містить жодного обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Указане клопотання містить лише загальну фразу, згідно з якою підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів не вбачається. Не містить жодного обґрунтування щодо наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Обґрунтування наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зводиться прокурором лише до того, що санкція відповідних статей КК України, що інкримінуються підозрюваному, передбачають суворе покарання, та інші

порушення КПК України. Вказане клопотання не містить жодного посилання на матеріали, що свідчать саме про наявність ризику можливості переховуватися від органів досудового розслідування. Не містить жодного посилання на матеріали, що свідчать саме про наявність ризику можливості незаконно впливати на свідків, ані жодної обставини, на підставі якої слідчий дійшов відповідного висновку. В разі ухвалення судом рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, це зумовить втрату джерела доходів, що матиме негативний матеріальний вплив на її утриманців, через що можуть настати такі негативні наслідки, як стресової ситуації для дружини підозрюваного, що може вплинути на пологи, які плануються в найближчий термін, такі як відсутність фінансової можливості утримувати дружину та народжену дитину, та неспроможність надавати необхідну допомогу у разі її потреби свої м батькам. Вважає, що достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків на недопущення дій, передбачених ст.177 КПК України, є особиста порука осіб, які заслуговують на довіру.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника, в клопотанні прокурора просив відмовити.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не обґрунтоване та не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Приймаючи до уваги вищезазначене, слідчий суддя не ігнорує та також приймає до уваги позиції, думки та доводи щодо запобіжного заходу, як самого підозрюваного на свою користь так і його захисника, як сторони захисту на користь підозрюваного, однак зазначає, що у даному кримінальному провадженні, в контексті пред`явленого обсягу підозри, зазначені в клопотанні підозрюваного та його захисника доводи про відмову в обранні зміну запобіжного заходу не перевищують саме суспільного інтересу у даному кримінальному провадженні, який з урахуванням обставин злочину, його тривалості та тяжкості є наявним в даній справі та полягає у повному, всебічному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

При вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.

Згідно ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Суд не відхиляє доводів сторони захисту на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, незаконного впливу на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Так в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину, який відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Під час судового засідання прокурором обґрунтовано доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме, те що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки наслідки та ризик втечі для підозрюваної у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними, ніж покарання і процедура його відбування.

Крім того стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або іншим чином спотворити документацію щодо відображення отримання неправомірної вигоди, яка має доказове значення у кримінальному провадженні.

Згідно вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь,

Відповідно до статей 8, 9, 12 КПК України кримінальне провадження повинно здійснюватися з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави і цей принцип у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду відповідно до якої той, хто без законних підстав позбавлений свободи має бути негайно звільнений.

Стосовно посилання захисника щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Особиста порука застосовується за клопотанням або згодою поручителів. При цьому, присутність поручителів у судовому засіданні є обов`язковою умовою розгляду такого клопотання. Дані, які характеризують поручителів, суд зобов`язаний з`ясувати в судовому засіданні, і це повинно знайти відображення в ухвалі про обрання (зміну) запобіжного заходу.

Відповідно письмового зобов`язання народного депутата України ОСОБА_13 , який просить передати ОСОБА_5 під особисту поруку йому та поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язується при першій необхідності доставити його до суду.

В судове засіданні ОСОБА_13 не з`явився, не надав жодний документів на підтвердження свого статусу народного депутата України та характеризуючих даних.

Відповідно письмового зобов`язання секретаря Новодонецької селищної ради ОСОБА_14 , який просить передати ОСОБА_5 під особисту поруку йому та поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язується при першій необхідності доставити його до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_14 не надав письмових доказів характеризуючих його особу.

Відповідно письмового зобов`язання заступника Добропільського міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_15 , який просить передати ОСОБА_5 під особисту поруку йому та поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язується при першій необхідності доставити його до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_15 не надав письмових доказів, що характеризують його особу.

Відповідно письмового зобов`язання першого заступника Добропільського міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_16 , який просить передати ОСОБА_5 під особисту поруку йому та поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язується при першій необхідності доставити його до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_16 не надав жодний письмових доказів, характеризуючих його особу.

Відповідно письмового зобов`язання заступника Добропільського міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_17 , який просить передати ОСОБА_5 під особисту поруку йому та поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язується при першій необхідності доставити його до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_17 не надав письмових доказів характеризуючих його даних.

Відповідно письмового зобов`язання Новодонецького селищного голови ОСОБА_18 , який просить передати ОСОБА_5 під особисту поруку йому та поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язується при першій необхідності доставити його до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_18 також не надав письмових доказів, характеризуючих його особу.

Слідчий суддя з огляду на вимоги та підстави, які визначені в КПК України щодо можливості застосування вказаного запобіжного заходу підкреслює, та зазначає, що він включає кілька факторів:

1) поручителі мають заслуговувати на довіру (або особливу довіру) слідчого судді, суду, тобто позитивно характеризуватися, користуватися авторитетом тощо;

2) слідчий суддя, суд має впевнитися в тому, що поручителі дійсно можуть позитивно впливати на поведінку підозрюваного, обвинуваченого та забезпечити його доставлення до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу;

3) поручителі мають погодитися брати участь у кримінальному провадженні в такий спосіб;

4) особа поручителя має визначатися за згодою підозрюваного, обвинуваченого з поручителем. І за наявності зазначених умов поручителі (поручитель) мають надати письмове зобов`язання про те, що вони (він) поручаються за належну поведінку особи.

Суд, визначаючи одного поручителя - особу, яка заслуговує на особливу довіру, надає важливе значення тому, чи заслуговує поручитель на його довіру, чи здатний поручитель (в силу особливих моральних якостей, авторитету, фізичного і психічного стану здоров`я тощо) достатньо впливати на вказану особу, щоб забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Авторитет поручителя визначається його службовим становищем, поведінкою в колективі, побуті, його особистими властивостями.

Дані, які характеризують поручителів, суд зобов`язаний з`ясувати в судовому засіданні, і це повинно знайти відображення в ухвалі про обрання (зміну) запобіжного заходу.

Отже, рівень довіри слідчому судді, суду до особи поручителя повинен визначатися з урахуванням позитивних і негативних соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики цієї особи. Соціальну характеристику особи становлять професія, фах, посада, репутація, виконання громадських обов`язків, наявність державних та інших нагород, відзнак, почесних звань, вчених звань, наукових ступенів. До фізичних ознак належить вік, стан здоров`я. Психічними ознаками є: наявність чи відсутність психічного розладу, соціальна спрямованість. Щодо правового аспекту особи поручителя, то в цьому випадку потрібно враховувати наявність/відсутність судимостей, адміністративних правопорушень, виконання ролі поручителя особою раніше.

Також слід враховувати і майновий стан потенційного поручителя. Адже вибір у якості поручителя труднощі у виконанні рішення слідчого судді, суду про накладення грошового стягнення, ухваленого у зв`язку з невиконанням поручителем взятих на себе зобов`язань (ч.5 ст.180 КПК України).

Але слідчому судді в судовому засіданні ні поручителями, ні стороною захисту не було надано жодних доказів чи належних письмових документів з метою дослідження особистих даних, які характеризують поручителів та свідчать про довіру/особливу довіру до них, їх спроможність забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , а також виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

З огляду на викладене, суд вважає, що посилання захисника ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не підлягає задоволенню. Також слідчий суддя вважає, що особиста порука не є достатнім видом запобіжного заходу для запобігання виникнення ризиків передбачених ст.177 КПК України, з огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання стосовно застосування до підозрюваного особистої поруки не підлягає задоволенню.

З огляду на вказане слідчий суддя зазначає, що доводи та обґрунтування сторони обвинувачення про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України в певній мірі знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, крім того слідчим суддею беруться до уваги відомості про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_5 є раніше не судимою особою, має міцні соціальні зв`язки, як за місцем роботи

характеризується з позитивної сторони, є заступником Новодонецького селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ради, на утриманні має непрацездатну дружину, яка перебуває на листку непрацездатності через вагітність, батьків пенсійного віку, має постійне місце проживання.

Слідчим суддею у відповідності до наданих в клопотанні матеріалів досліджених фактичних обставин і обґрунтування підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень та враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, існування ризиків, відповідно п.2,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки відомі свідки, отже може здійснювати на них незаконний вплив, суд прийшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, який буде достатнім для запобігання існуючим ризикам.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 194 ч.4 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною його в період часу з 20 (двадцятої) години вечора по 06 (шосту) годину ранку залишати своє житло, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 20 години 00 хвилин однієї доби до 06 годин 00 хвилин наступної доби в достатній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно зі ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,179, 181,194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 18.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст 366, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби? строком на 60 діб, а саме з 06 квітня 2021 року по 04 червня 2021 року включно, заборонивши йому в період часу з 20 (двадцятої) години вечора однієї доби по 06 (шосту) годину ранку наступної доби залишати своє житло? розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора та суду;

- не відлучатись з смт. Новодонецьке Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному провадженні за винятком участі у слідчих діях та судових засіданнях.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого територіального управління Державного бюро розслідувань Донецької області.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1