Справа № 347/1171/21
Провадження № 1-кп/347/219/21
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
26 липня 2021 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000087 від 02.03.2020 року щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в :
В провадженні Косівського районного суду перебуває дане кримінальне провадження.

07.07.2021 року від захисника ОСОБА_7 надійшло клопотання про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

В обґрунтування вимог клопотання, захисник вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону. Зокрема:

- в обвинувальному акті зазначено, що потерпілій ОСОБА_9 завдана майнова шкода у розмірі 9025,28 грн. В той же час, в підготовчому судовому засіданні потерпілою заявлено цивільний позов на суму 34 525,28 грн. За таких обставин захисник вважає, що прокурором неправильно визначена величина завданої шкоди;

- в обвинувальному акті не деталізовано яким саме чином, обвинувачений розпорядився викраденим майном;

- в обвинувальному акті неправомірно зазначено відомості про обрання щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки незрозуміло, хто такий ОСОБА_10 та яке відношення він має до обвинуваченого ОСОБА_5

- обвинувальний акт підписаний прокурором, однак не скріплений гербовою печаткою.

Вказані порушення на переконання захисника є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявлене захисником клопотання підтримав.

Прокурор щодо заявленого клопотання про повернення обвинувального акту заперечив. Ствердив, що такий повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Не заперечив, що в обвинувальному акті, міститься інформація про обрання запобіжного заходу щодо іншої особи, яка не має відношення до кримінального провадження. Однак ствердив, що така обставина жодним чином не перешкоджає розгляду справи по суті.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, покликаючись на погіршення стану здоров`я. Розгляд кримінального провадження просила проводити без її участі, за участю її представника.

Представник потерпілої ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання про повернення обвинувального акта.

Перевіривши обвинувальний акт, заслухавши доводи заявлених клопотань, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд має встановити невідповідність такого обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу.

Статтею 291 КПК України передбачено відомості які повинен містити обвинувальний акт, а також які документи додаються до обвинувального акту.

Так, судом встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

В обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченими, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Суд звертає увагу, що в обвинувальному акті викладаються ті фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Вказане означає, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акта належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад.

Крім того, під час підготовчого засідання не досліджуються будь-які докази на підтвердження, або спростування викладених прокурором фактичних обставин, а тому суд позбавлений можливості на даному етапі перевіряти чи встановлювати їх достовірність.

Суд наголошує на тому, що питання, які стосуються змісту та достовірності викладених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення не підлягають розгляду на підготовчому судовому засіданні і суд на цій стадії лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акта вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, не досліджуючи при цьому суті обвинувачення, а тому не вправі пропонувати слідчому/прокурору зазначати в обвинувальному акті інші обставини чи події, або викладати їх в інший спосіб.

Суд не може передчасно, без дослідження будь-яких доказів, надавати оцінку обставинам, викладеним в обвинувальному акті та ставити їх існування під сумнів, як того вимагає захисник обвинуваченого.

Що стосується доводів захисника в частині відсутності гербової печатки, то суд зауважує, що у ч. 3 ст. 291 КПК України містяться вимоги щодо посвідчення обвинувального акта виключно шляхом підписання слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Жодних додаткових вимог щодо посвідчення обвинувального акта у ст. 291 КПК України не зазначено. В ст. 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Під час розгляду клопотання захисником та обвинуваченим не наведено, якими саме вимогами закону взагалі встановлюється обов`язковість засвідчення печаткою обвинувального акта з метою надання йому статусу офіційного.

Правова позиція на яку посилається захисник, щодо необхідності посвідчення обвинувального акта гербовою печаткою базується на необхідності додержання вимог щодо реквізитів офіційного документу. Також додатково в ній зазначається посилання на підзаконні нормативно-правові акти, які визначають правила діловодства та документообороту.

Разом з тим, посилання на будь-які підзаконні нормативно-правові акти або акти організаційно-розпорядчого характеру в даному випадку на переконання суду є неспроможним, з огляду на положення ст. 1 КПК України яка визначає порядок кримінального провадження на території України, а також на вимоги ст. 291 КПК України.

Неспроможними є доводи захисника, щодо відмінності розміру шкоди завданої злочином яка міститься в обвинувальному акті та зазначена потерпілою у цивільному позові. Суд зауважує в цій частині, що розмір шкоди зазначений позивачем в цивільному позові, підлягає доведенню та з?ясуванню саме під час розгляду такого позову.

Посилання захисника на інформацію про запобіжний захід щодо ОСОБА_10 в обвинувальному акті дійсно має місце, що не заперечив прокурор. Однак суд зауважує, що обвинуваченому ОСОБА_5 також під час підготовчого судового засідання обирався запобіжний захід, який був предметом розгляду в суді апеляційної інстанції. Водночас зазначення в обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 інформації стосовно запобіжного заходу ОСОБА_10 , який не є особою в даному кримінальному провадженні суд вважає технічною помилкою, яка жодним чином не перешкоджає розгляду фактичних обставин у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає зазначені в клопотанні захисника зауваження щодо змісту обвинувального акта такими, що не дають підстав для його повернення та не заважають призначенню судового розгляду у цьому кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 291, 314-316, 369, 372, 376 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання Захисника ОСОБА_7 що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1