печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5730/18-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, українки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 відповідно до Наказу № 1 від 22.06.2016 призначена на посаду директора товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «Бізнес Секюріті» (код ЄДРПОУ 4059603), розташованого за адресою: м. Київ, вул. Стеценка, буд. 19-91, офіс 18.
Згідно п. 10.11.2 статуту Товариства, затвердженого протоколом загальних зборів його учасників № 1 від 22.06.2016, ОСОБА_5 , як директор Товариства, діє на підставі Статуту Товариства та має право здійснювати дії, спрямовані на досягнення цілей Товариства в межах його компетенції.

Таким чином, ОСОБА_5 , як директор ТОВ «Охоронна компанія «Бізнес Секюріті», обіймала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у зв`язку з чим є службовою особою.

Діючи з метою незаконного отримання в управлінні ліцензування МВС України ліцензії на здійснення Товариством охоронної діяльності, з порушенням вимог Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (далі по тексту - Закон) та постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 № 960 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження охоронної діяльності», директор Товариства ОСОБА_5 у липні 2016 року у невстановленому місці склала та видала завідомо неправдиві офіційні документи за наступних обставин.
Так, згідно з вимогами п. 30 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону охоронна діяльність підлягає ліцензуванню.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону ліцензійні умови - це нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України положення якого встановлюють вичерпний перелік вимог, обов`язкових для виконання ліцензіатом, та вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії

Згідно ч. 9 ст. 9 Закону вимоги ліцензійних умов до суб`єкта господарювання мають бути обумовлені особливостями провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, та включають:

1) вичерпний перелік підтвердних документів, що підтверджують відповідність суб`єкта господарювання вимогам ліцензійних умов, крім документів, які органи влади не можуть вимагати відповідно до частини сьомої статті 9 Закону України «Про адміністративні послуги», щодо:

- відомостей про місця провадження господарської діяльності із зазначенням щодо кожного з них виду діяльності (повністю або частково стосовно зазначеного у заяві) або операцій, що за ним провадитимуться;

- відомостей про засоби провадження господарської діяльності;

2) кадрові вимоги щодо:

- мінімальної кількості працівників за окремими посадами (у разі якщо це зумовлено особливостями провадження певного виду господарської діяльності, встановлюються вимоги щодо наявності у певних працівників відповідної освіти, кваліфікації та (або) стажу роботи, зокрема у фізичних осіб - підприємців, мінімальної частки кваліфікованих працівників за певними посадами, які уклали трудові договори з ліцензіатом);

- даних про наявність трудових договорів з усіма найманими працівниками.

Згідно з п. 14 Ліцензійних умов до штату суб`єкта охоронної діяльності повинен входити фахівець з організації заходів охорони.

Під час прийняття на роботу фахівець з організації заходів охорони подає документи, перелічені у пункті 17 цих Ліцензійних умов.

Пунктом 17 Ліцензійних умов встановлено, що персоналом охорони можуть бути дієздатні громадяни України, які досягли 18-річного віку, пройшли відповідне навчання або професійну підготовку, уклали трудовий договір із суб`єктом охоронної діяльності (входять до штату суб`єкта охоронної діяльності).

Під час прийняття на роботу ліцензіат зобов`язаний отримати від зазначених осіб документи, необхідні для прийняття на роботу до суб`єкта охоронної діяльності, а саме:

- документи, які підтверджують проходження особою обов`язкового попереднього (періодичного) психіатричного огляду та профілактичного наркологічного огляду, які видані в установленому порядку;

- документ, який підтверджує, що такі особи не мають непогашеної чи не знятої в установленому законом порядку судимості за скоєння умисних злочинів;

- документ, що підтверджує відсутність в особи обмежень за станом здоров`я для виконання функціональних обов`язків, який видається в установленому порядку;

- копію паспорта громадянина України;

- документ, що підтверджує набуття кваліфікації.

Згідно п. 1 ст. 11 Закону здобувач ліцензії подає до органу ліцензування заяву про отримання ліцензії за визначеною ліцензійними умовами формою.

Реалізуючи повноваження директора Товариства, ОСОБА_5 , діючи з метою незаконного отримання в управлінні ліцензування МВС України ліцензії на здійснення Товариством охоронної діяльності, усвідомлюючи свої дії, діючи з порушенням вимог ст. ст. 1, 7, 9, 11 Закону та п. 14 Ліцензійних умов, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб отримала від невстановленої особи копії документів громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власноручно завірила копії документів написом «КОПІЯ ВІРНА», (власним підписом) та поставила на них відбиток печатки Товариства, а саме:

-паспорт НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 21.11.2001;
-картка фізичної особи платника податків ДПА у Дніпропетровській області від 01.10.2002;

-диплом магістра від 01.07.210 НОМЕР_2 ;

-медична довідка від 09.03.2016 № 30 про стан здоров`я претендентів на посади, пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;

-медична довідка від 03.03.2016 про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів;

-сертифікат від 03.03.2016 про проходження профілактичного наркологічного огляду.

Крім того, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб отримала від невстановленої особи примірник трудової угоди від 08.07.2016, укладеної між ТОВ «Охоронна компанія «Бізнес Секюріті» та ОСОБА_6 , в якій містилась завідомо недостовірна інформація щодо працевлаштування останнього в Товаристві, при цьому усвідомлюючи, що ОСОБА_6 з приводу працевлаштування у Товариство не звертався, копії своїх особистих документів не надавав, з Товариством ніяких трудових відносин не мав, вказану трудову угоду з Товариством не укладав, як директор Товариства підписала трудову угоду від імені Товариства.

Крім того, ОСОБА_5 , виготовила заяву про отримання Товариством ліцензії за визначеною Ліцензійними умовами формою від 12.07.2016, підписала її, поставила на неї відбиток печатки Товариства та додала до заяви вищевказану трудову угоду, а також завірені копії документів на ім`я ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно в інтересах Товариства, усвідомлюючи що вказана заява разом з додатками містить завідомо неправдиву інформацію та засвідчує, що до штату Товариства нібито входить фахівець з організації заходів охорони, а саме ОСОБА_6 , який відповідає кадровим вимогам, має відповідний кваліфікаційний рівень згідно вимог п. 14 Ліцензійних умов для отримання ліцензії на провадження охоронної діяльності, що дозволить Товариству без наявності законних підстав отримати ліцензію на здійснення охоронної діяльності, 12.07.2016 видала вказану заяву з додатками невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка подала її до управління ліцензування МВС України, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, за вхідним номером № 70-2016 від 12.07.2016.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у службовому підробленні, тобто, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України.
Під час судового засідання захисник обвинуваченої звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, інші учасники не заперечували проти закриття кримінального провадження.
Судом, з метою забезпечення істинності та добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_5 , що суд, за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, може закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, звільнити особу від кримінальної відповідальності.
Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру і означає визнання факту вчинення особою кримінального правопорушення, закон надає їй право заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.
Обвинувачена ОСОБА_5 заявила суду, що зміст правових наслідків закриття провадження з нереабілітуючих підстав їй цілком зрозумілий та проти закриття провадження з відповідних підстав не заперечує.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, з`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, приходить до наступних висновків.
Частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені цією статтею, зокрема, два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка винила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.
Злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії нетяжкого злочину.
Згідно ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Таким чином, ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.
Обвинувачений погоджується зі звільненням від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав. Суд також з`ясував, що її позиція є добровільною і істинною.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, ст. 285 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за обвинувальним актом відносно вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності - звільнити.
Кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, - закрити.
Судові витрати:

- за проведення почеркознавчої експертизи №8-4/1184 у розмірі 2 379 грн. 52 коп. - віднести на рахунок держави;

- за проведення почеркознавчої експертизи №8-4/17 у розмірі 1 430 грн. 00 коп. - віднести на рахунок держави.

Ухвала суду підлягає оскарженню до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1