Справа № 2035/6613/2012
№ провадження 1/646/10/2021
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.03.2021 м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засідання кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанки Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3,4 ст. 190, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 358 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вільшани Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Прудянка Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого малолітню дитину - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: м. Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3,4 ст. 190 КК України

за участю підсудних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Червонозаводського районного суду міста Харкова перебуває вищевказана кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Відповідно до обвинувального висновку ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він у грудні 2001 року в м. Харкові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення шляхом вчинення шахрайства створив та очолив організовану злочинну групу, до складу якої також увійшли та висловили свою готовність на вчинення таких злочинів ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . Таким чином, було створено стійке об`єднання трьох осіб, що попередньо зорганізувалися для вчинення декількох тяжких злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Так, в кінці грудня 2001 року в м. Харкові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, виконуючи свою роль в організованій групі з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , під приводом необхідності продажу кімнати ОСОБА_14 з метою придбання для неї нового житла, не маючи наміру в дійсності виконувати таку обіцянку, шляхом обману та зловживання довірою переконали ОСОБА_14 11.01.2002 оформити у приватного нотаріуса довіреність на ім`я ОСОБА_10 , якою уповноважити останнього на продаж від її імені належної їй на праві власності кімнати в комунальній квартирі АДРЕСА_4 . Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, 13.03.2002 в нотаріальній конторі ОСОБА_10 від імені ОСОБА_14 , діючи на підставі довіреності, уклали договір купівлі?продажу 30/100 часток комунальної квартири АДРЕСА_4 з ОСОБА_15 , він якого отримали за вказану квартиру 5 350 грн. В результаті чого ОСОБА_14 втратила право власності на вищевказану квартиру, а ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , заволодівши грошовими коштами у сумі 5 350 грн, розпорядились ними на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_14 майнову шкоду у сумі 5 350 грн.

Крім того, навесні 2003 року ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, виконуючи свою роль в організованій групі з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , під приводом необхідності продажу домоволодіння ОСОБА_16 з метою придбання для нього ОСОБА_10 нового житла, не маючи наміру в дійсності виконувати таку обіцянку, шляхом обману та зловживання довірою переконали ОСОБА_16 , з яким у ОСОБА_10 склалися довірчі відносини, продати належну йому частину домоволодіння АДРЕСА_5 та отримані від продажу грошові кошти передати ОСОБА_10 . Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, 06.03.2004 ОСОБА_10 супроводжував ОСОБА_16 в нотаріальну контору за адресою: АДРЕСА_6 , де ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , якого попередньо знайшов в якості покупця вищевказаного домоволодіння ОСОБА_10 , уклали договір купівлі?продажу частини домоволодіння АДРЕСА_5 . За вищевказану квартиру ОСОБА_16 отримав від ОСОБА_17 23 50,00 грн, які одразу передав ОСОБА_10 для того, щоб останній підшукав та придбав для нього нове житло. Заволодівши вищевказаними грошима, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 розпорядились ними на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_16 майнову шкоду на суму 23 50,00 грн.

Крім того, у 2002 році, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, виконуючи свою роль в організованій групі з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , під приводом необхідності продажу 22/100 частини домоволодіння АДРЕСА_7 , на спадкування якої після смерті свого батька по закону мала право ОСОБА_18 , з метою придбання для неї за допомогою та супроводом ОСОБА_9 нового житла, не маючи наміру в дійсності виконувати таку обіцянку, шляхом обману та зловживання довірою переконали ОСОБА_18 та її мати ОСОБА_19 оформити договір дарування 22/100 частини домоволодіння АДРЕСА_7 на ім`я ОСОБА_20 , з яким ОСОБА_18 раніше не була знайома. Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 шляхом обману та зловживання довірою організував 30.03.2004 укладення нотаріального договору дарування ОСОБА_18 частини домоволодіння АДРЕСА_7 ОСОБА_20 , в результаті чого ОСОБА_18 втратила право власності на вказане домоволодіння, а ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 заволоділи вищевказаним домоволодінням, чим заподіяли ОСОБА_18 майнову шкоду на суму 25 051,00 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 за вищевказаними еіпзодами кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, в особливо великих розмірах, організованою групою.

Крім того, у період з жовтня 2002 року по квітень 2005 року, ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, під приводом необхідності оформлення прав ОСОБА_21 на спадщину після смерті його батька, зокрема, квартиру АДРЕСА_8 , подальшого її продажу з метою придбання для нього нового житла меншої вартості, з передачею грошових коштів у розмірі різниці вартості ОСОБА_21 , не маючи наміру в дійсності виконувати таку обіцянку, переконав ОСОБА_21 продати зазначену квартиру. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 шляхом обману та зловживання довірою, прибув разом з ОСОБА_21 в нотаріальну контору за адресою: АДРЕСА_6 , де на підставі довіреності від ОСОБА_22 від її імені уклав з ОСОБА_21 договір дарування 21/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_9 , в результаті чого ОСОБА_21 отримав право власності на вказане житло. Переконавши тим самим ОСОБА_21 у істинності своїм намірів, ОСОБА_9 безпосередньо після укладення вказаного договору від свого імені уклав договір купівлі?продажу квартири АДРЕСА_8 з ОСОБА_21 за ціною 55 980,00 грн. Заволодівши вищевказаною квартирою, свої грошові зобов`язання за договором купівлі?продажу ОСОБА_9 в дійсності не виконав, розпорядився квартирою на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_21 майнову шкоду на суму 55 980,00 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 за цим еіпзодом кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України як придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, в особливо великих розмірах.

Крім того, в період з жовтня 2002 року по 03.06.2003, ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, під приводом необхідності оформлення прав ОСОБА_21 на спадщину після смерті його батька, зокрема, квартиру АДРЕСА_10 , подальшого її продажу з передачею вилучених від продажу грошових коштів ОСОБА_21 , не маючи наміру в дійсності виконувати таку обіцянку, шляхом обману та зловживання довірою, переконав ОСОБА_21 , у якого склалися довірчі відносини з ОСОБА_9 , оформити 25.10.2002 у нотаріальній конторі на ім`я ОСОБА_9 довіреність, якою уповноважити останнього розпоряджатися належним ОСОБА_21 майном. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 03.06.2003 ОСОБА_9 на підставі довіреності від імені ОСОБА_21 уклав договір дарування квартири АДРЕСА_10 на ім`я ОСОБА_23 , в результаті чого ОСОБА_21 втратив право власності на вказану квартиру, чим йому була заподіяна майнова шкода на суму 10 803,00 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 за цим еіпзодом кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України як придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, в особливо великих розмірах.

Крім того, у грудні 2002 року ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , під приводом необхідності оформлення прав ОСОБА_24 на спадщину після смерті його батьків, зокрема, квартиру АДРЕСА_11 , подальшого її продажу з метою придбання для нього нового житла меншої вартості, з передачею грошових коштів у розмірі різниці вартості ОСОБА_24 , не маючи наміру в дійсності виконувати таку обіцянку, шляхом обману та зловживання довірою переконали ОСОБА_24 , у якого склалися довірчі відносини з ОСОБА_9 , оформити 14.01.2003 у нотаріальній конторі на ім`я ОСОБА_9 довіреність, якою уповноважити останнього розпоряджатися належним ОСОБА_24 майном. Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 шляхом обману та зловживання довірою, 31.01.2003, діючи за довіреністю продав належну ОСОБА_24 квартиру АДРЕСА_11 за ціною 58 268,00 грн. Отриманими від продажу квартири грошовими коштами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_24 майнову шкоду на суму 58 268,00 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 за цим еіпзодом кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України як заволодння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене групою осіб за попередньою змовою, повторно, в особливо великих розмірах.

Крім того, у період з жовтня 2003 року по 05.11.2003, ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, під приводом необхідності оформлення необхідних документів щодо приватизації на ім`я ОСОБА_20 квартири АДРЕСА_12 , подальшого її продажу з метою придбання для нього нового житла меншої вартості, з передачею грошових коштів у розмірі різниці вартості ОСОБА_20 , не маючи наміру в дійсності виконувати таку обіцянку, шляхом обману та зловживання довірою переконав ОСОБА_20 , у якого склалися довірчі відносини з ОСОБА_9 , оформити 11.10.2003 у нотаріальній конторі за адресою: АДРЕСА_6 , на ім`я ОСОБА_9 довіреність, якою уповноважити останнього розпоряджатися належним ОСОБА_20 майном. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 шляхом обману та зловживання довірою, 05.11.2003 у вищевказаній нотаріальній конторі на підставі вищевказаної довіреності від імені ОСОБА_20 оформив договір купівлі?продажу квартири АДРЕСА_12 з ОСОБА_25 за ціною 85 280,00 грн. Отриманими від продажу квартири грошовими коштами ОСОБА_9 розпорядивсь на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_20 майнову шкоду на суму 85 280,00 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 за цим еіпзодом кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України як придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, в особливо великих розмірах.

Крім того, у жовтні 2003 року ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з невстановленою особою, яка представилася ОСОБА_26 , не будучи в дійсності такою, шляхом обману, склали від імені ОСОБА_26 заповіт, посвідчений заступником головного лікаря з лікувальної роботи Харківської обласної травматологічної лікарні ОСОБА_27 , яким все майно ОСОБА_26 заповіли ОСОБА_9 . Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 , якому було достовірно відомо про дату смерті ОСОБА_26 , 25.08.2004 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_13 в порядку спадкування за вищевказаним заповітом, який долучив до позовної заяви. Тим самим, ОСОБА_9 використав вищевказаний заповіт, завідома знаючи, що він підроблений. 01.04.2005 рішенням Ленінського районного суду м. Харкова право власності на вищевказану квартиру було визнано в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_9 , в результаті чого останній заволодів вищевказаною квартирою, розпорядившись нею на власний розсуд, спричинивши тим самим Харківській територіальній громаді майнову шкоду на суму 74 000,00 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 за цим еіпзодом кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України як придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене групою осіб за попередньою змовою, повторно, в особливо великих розмірах; та ч. 3 ст. 358 КК України як використання завідома підробленого документа.

Крім того, в березні 2005 року, ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою переконав ОСОБА_28 , у якого склалися довірчі відносини з ОСОБА_9 , надати ОСОБА_9 у борг строком на 2 місяці грошові кошти у сумі 20 406,93 грн начебто на оплату лікування дружини останнього, не маючи в дійсності намір їх повертати. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 22.03.2005 прибув разом з ОСОБА_28 у філіал № 324 АТ «Ощадбанк» за адресою: м. Харків, проспект Московський, 38, де ОСОБА_28 отримав з власного депозитного рахунку грошові кошти у вищевказаній сумі та передав їх ОСОБА_9 . В результаті ОСОБА_9 заволодів грошовими коштами ОСОБА_28 на вищевказану суму та розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_28 майнову шкоду на суму 20 406,93 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 за цим еіпзодом кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.

Крім того, навесні 2004 року ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , шляхом обману та зловживання довірою переконали ОСОБА_28 оформити 26.11.2003 у нотаріальній конторі на ім`я ОСОБА_9 довіреність, якою уповноважити останнього розпоряджатися всім належним ОСОБА_28 майном, коли в дійсності ОСОБА_28 мав намір видати довіреність виключно щодо продажу квартири АДРЕСА_14 . Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 12.05.2005 у нотаріальній канторі на підставі довіреності від імені ОСОБА_28 уклав з ОСОБА_11 договір купівлі?продажу належної ОСОБА_28 квартири АДРЕСА_15 . В результаті ОСОБА_9 та ОСОБА_11 заволоділи вищевказаною квартирою та розпорядилися нею на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_28 майнову шкоду на суму 97 503,00 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 за цим еіпзодом кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України як придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене групою осіб за попередньою змовою, повторно, в особливо великих розмірах.

Крім того, в період з травня 2004 року по 22.12.2005 ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, погрожуючи застосуванням насильства до ОСОБА_29 та пошкодженням її майна, що ОСОБА_29 сприйняла як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я, а також для свого майна, неодноразово вимагав від ОСОБА_29 , щоб вона приватизувала на себе та членів своєї родини належну їм частину комунальної квартири АДРЕСА_16 , та вони відчужили її на користь ОСОБА_29 .

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 за цим еіпзодом кваліфіковані за ч. 2 ст. 189 КК України як вимога вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим, пошкодження його майна (вимагання), вчинене повторно.

Крім того, в період з грудня 2001 року по квітень 2004 року, ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , шляхом обману та зловживання довірою під приводом необхідності оформлення необхідних документів щодо приватизації на ім`я ОСОБА_30 53/100 частини квартири АДРЕСА_17 , подальшого її продажу з метою придбання для нього нового житла меншої площі та вартості межах м. Харкова, з передачею грошових коштів у розмірі різниці вартості ОСОБА_31 , не маючи наміру в дійсності виконувати таку обіцянку, а маючи намір придбати останньому житло за межами м. Харкова з передачею суми різниці вартості не у повному обсязі, шляхом обману та зловживання довірою переконали ОСОБА_30 03.07.2004 у нотаріальній конторі за адресою: АДРЕСА_18 , укласти договір купівлі?продажу 53/100 частини квартири АДРЕСА_17 з ОСОБА_11 за ціною 26 000,00 грн, попередньо в судовому порядку визнавши ОСОБА_32 такою, що втратила право користування зазначеною квартирою. Заволодівши вищевказаною квартирою, грошові кошти за договором ОСОБА_11 в дійсності не сплачував. В результаті ОСОБА_9 та ОСОБА_11 заволоділи вищевказаною квартирою та розпорядилися нею на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_31 та ОСОБА_33 майнову шкоду на суму 27 587,00 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 за цим епізодом кваліфіковані за ч. 3 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

До суду від Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану (лист від 04.08.2020 № 4858/22.1.?09) надійшла інформація про те, що на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено актовий запис про смерть № 6173 від 28.04.2020. Дата смерті померлої особи ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Суд поставив на обговорення питання щодо подальшого розгляду справи.

Прокурор просив закрити провадження у справі у відношенні ОСОБА_9 у зв`язку зі смертю підсудного. Потерпіла ОСОБА_8 проти закриття кримінальної смправи у відношенні ОСОБА_9 у зв`язку з його смертю не заперечувала. Підсудні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покладалися на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників, суд приходить до висновку, що справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 248 КПК України (в редакції 1960 року) при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 7-1, 7-2, 8, 9, 10 і 11-1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.

Відповідно до п. 8 ст. 6 КПК України, кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю щодо померлого, за винятком випадків, коли провадження в справі є необхідним для реабілітації померлого або відновлення справи щодо інших осіб за нововиявленими обставинами.

Таким чином, оскільки судом не встановлено необхідності реабілітації померлого, справа підлягає закриттю у зв`язку зі смертю ОСОБА_9 .

Враховуючи викладене, керуючись п. 8 ст. 6 КПК України (1960 року), суд -

П О С Т А Н О В И В:
Кримінальну справу порушену відносно ОСОБА_9 за ч. 2,3,4 ст. 190, ч. 2 ст. 189 ч. 3 ст. 358 КК України - закрити в зв`язку зі смертю ОСОБА_9 .

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Повний текст постанови проголошено 10.03.2021.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3