Справа № 741/265/21
Провадження № 1-кп/740/245/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

психологів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Ніжині Чернігівської області кримінальне провадження №0000157 від 08.12.2020 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Марківці Бобровицького району Чернігівської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, раніше не судимого, який не працює, не одружений, зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.152, ч.6 ст.152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Восени 2018 року близько 19-00 години ОСОБА_6 , знаходячись у кімнаті будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді задоволення статевої пристрасті, з метою задоволення своїх сексуальних потреб, користуючись відсутністю інших осіб у будинку, покликав до себе малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку роздягнув та поклав на диван, використовуючи свою фізичну перевагу та безпорадний стан потерпілої ОСОБА_8 у силу її малолітнього віку, достовірно знаючи, що вона не досягла чотирнадцяти років та не усвідомлювала характеру вчинюваних з нею дій, зґвалтував її, тобто з використанням своїх геніталій вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 .

В подальшому 05.12.2020 близько 19-00 години ОСОБА_6 , знаходячись у кімнаті будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді задоволення статевої пристрасті, з метою задоволення своїх сексуальних потреб, покликав до себе малолітню ОСОБА_8 , яку роздягнув та поклав на диван, використовуючи свою фізичну перевагу та безпорадний стан потерпілої ОСОБА_8 в силу її малолітнього віку, достовірно знаючи, що вона не досягла чотирнадцяти років та не усвідомлювала характеру вчинюваних з нею дій, повторно зґвалтував її, тобто з використанням своїх геніталій вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8

06.12.2020 близько 19-00 години ОСОБА_6 , знаходячись в кухні будинку за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді задоволення статевої пристрасті, з метою задоволення своїх сексуальних потреб, користуючись відсутністю інших осіб у будинку, покликав до себе малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку роздягнув та поставив на стілець, використовуючи свою фізичну перевагу та безпорадний стан потерпілої ОСОБА_8 в силу її малолітнього віку, достовірно знаючи, що вона не досягла чотирнадцяти років та не усвідомлювала характеру вчинюваних з нею дій, повторно зґвалтував її, тобто з використанням геніталій вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою не визнав та показав, що кримінальних правопорушень, в яких його обвинувачують, він не вчиняв. З ОСОБА_12 та іншими дітьми він іноді грався, вчив їх малювати, але ОСОБА_12 до нього додому не приходила і будь-яких дій сексуального характеру він з нею не вчиняв. З її братом ОСОБА_13 у нього були нормальні відносини, але вважає, що вони всі обмовляють його через те, що він завжди виказував бажання про те, щоб його рідна сестра, а їх мати ОСОБА_14 припинила вживання алкогольних напоїв.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується показаннями малолітньої потерпілої, свідків, дослідженими в судовому засіданні документами, аудіо- і відеозаписами в їх сукупності.
У судовому засіданні малолітня потерпіла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у присутності законного представника та психолога показала, що проживає в с.Яблунівка разом зі своєю матір*ю та старшим братом ОСОБА_13 . Неподалік від них проживе її баба зі своїми синами, її дядьками, які є рідними братами її матері. Вона ходить до школи і на цей час навчається в третьому класі.
Коли вона навчалася в першому класі, то тоді вперше її дядько ОСОБА_15 у нього вдома, в спальні зняв з неї та з себе нижню білизну та торкався своїм оголеним статевим органом її статевих органів та «засував» свій статевий орган їй до рота та примушував «цьмокати» його. Другий раз подібне відбулося у неї вдома, коли вона навчалася в першому-другому класі і коли в будинку нікого не було, мати пішла годувати курей, а брат був у школі. У них вдома це відбувалося неодноразово. Останній раз це відбулося у них вдома у грудні 2020 року. Він наказував їй нікому про це не розповідати. В грудні 2020 року про те, що з нею робив ОСОБА_15 , вона розповіла сусідці тітці ОСОБА_16 .
Спеціаліст-психолог ОСОБА_10 в судовому засіданні висловила думку, що малолітня потерпіла говорить правду, її розповідь не схожа на вигадку.
Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що 08.12.2020 до служби у справах дітей Носівської міської ради, начальником якої вона є, надійшло повідомлення з с.Яблунівка Носівського району від ОСОБА_17 про те, що її малолітня сусідка ОСОБА_12 потерпає від насильства. Коли цього ж дня вони разом з психологом приїхали за місцем проживання потерпілої в с.Яблунівка, то побачили, що мати малолітньої ОСОБА_18 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, а дитина плакала. Вона повідомила, що її дядько ОСОБА_15 протягом трьох років з першого класу навчання її у школі до теперішнього часу неодноразово вчиняв по відношенню до неї розпусні дії у неї вдома та за його місцем проживання: він клав її на ліжко на живіт та на спину, знімав з неї та з себе штани та труси і торкався своїм оголеним статевим органом її статевих органів, ануса та «пихав» свій статевий орган до її рота та, з її слів, примушував його «цьмокати». Одного разу це помітив її брат ОСОБА_19 , який перебував у сусідній кімнаті.

10 грудня 2020 року виконавчим комітетом Носівської міської ради було прийнято рішення про відібрання дитини ОСОБА_12 від матері та дитину поміщено до Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації. Дитина психологічно постраждала, те, що сталося, є дуже великою травмою для неї.
Допитаний в судовому засіданні у присутності законного представника та психолога неповнолітній свідок ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , показав, що обвинувачений є рідним братом його матері, а малолітня потерпіла є його рідною сестрою. Він проживає в будинку в с.Яблунівка разом з матір`ю, вітчимом та сестрою ОСОБА_18 , якій 8 років. Спочатку він заявив, що раніше він давав свідчення про те, що бачив, як ОСОБА_15 ОСОБА_20 до його малолітньої сестри, але це була неправда, яку його примусив сказати невідомий чоловік з поліції. З ОСОБА_21 він постійно спілкувався, він його постійно захищав і він не вірить, що він таке міг зробити. Йому його шкода. Після відтворення відеозапису слідчих експериментів за його участю ОСОБА_22 остаточно показав, що правдивими були його показання під час досудового розслідування при проведенні слідчих експериментів і показав в судовому засіданні, що 05.12.2020 у будинку обвинуваченого по АДРЕСА_1 він в одній із кімнат дивився телевізор, а коли увійшов до суміжної кімнати, то побачив, що його малолітня сестра лежала на животі з оголеними статевими органами, а над нею знаходився ОСОБА_15 без нижньої білизни і торкався своїм оголеним статевим органом до статевого органу малолітньої ОСОБА_18 . Побачивши його, ОСОБА_23 миттєво підхопився, а на питання «що це було» - відповів, що він нічого не робив. Його малолітня сестра зізналася йому, що це було не вперше. Вдома ОСОБА_18 розповіла все це матері і вони мали намір наступного дня звернутися із заявою до поліції.

За висновком психолога останні показання в судовому засіданні неповнолітнього свідка є правдивими, що вбачається з поведінки свідка, який на початку допиту плакав через жалість до обвинуваченого. Непослідовність його показань в судовому засіданні психологом розцінена як така, що викликана психологічними ваганнями на ґрунті психотравмуючої ситуації в родині.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_12 є її дочкою, а обвинувачений - її рідний брат. Вона постійно їздить до м.Києва, діти навчаються в школі в с.Дослідне Носівського району. В грудні 2020 року малолітня дочка ОСОБА_18 їй повідомила, що ОСОБА_15 «ліз» до неї. Вона мала намір поїхати до відділу поліції та повідомити про це, але вранці поліція приїхала до неї додому. Вона повірила дочці та збиралася їхати до поліції із заявою про вчинення протиправних дій ОСОБА_6 , який повинен нести відповідальність у разі доведеності його вини.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що проживає в сусідньому з сім*єю малолітньої потерпілої будинку по АДРЕСА_2 з трьома неповнолітніми дочками і протягом останніх трьох років знайома з ОСОБА_12 , яка майже щодня проводила у неї час з її малолітніми дітьми. 8 грудня 2020 року вона виявила матір ОСОБА_12 ОСОБА_14 у нетверезому стані у неї вдома та малолітню ОСОБА_18 , яка попросилася до неї додому, оскільки в будинку було холодно. У неї вдома ОСОБА_18 гралася з її дітьми, малювала, а потім підійшла до неї і почала розповідати про речі сексуального характеру, які по відношенню до неї вчиняв її дядько ОСОБА_6 , а саме: відбувався оральний секс. Все почалося з 2017 року, коли вона пішла до першого класу школи. Він забирав її до себе додому і примушував брати до рота його статевий орган та, з її слів, «чмокати», залякуючи її та забороняючи будь-кому про це розповідати. Вона відразу ж зателефонувала до соціальної служби з метою перевірити цю інформацію, оскільки сама за фахом є педагогом. Цього ж дня у присутності працівників соціальної служби, поліції у неї вдома потерпіла підтвердила сказане нею. Матері малолітньої потерпілої було відомо про це раніше, оскільки вона ще влітку 2020 року просила її стежити за спілкуванням ОСОБА_6 з її дочкою, так як він чіпляється до неї. Вона також помічала неадекватну поведінку обвинуваченого, який влітку 2020 року майже щодня приходив гратися з ОСОБА_12 та її трьома малолітніми дочками, торкався до їх волосся, гладив по обличчю і в серпні 2020 року вона посварилася на нього та заборонила приходити до дітей. ЇЇ 6-річна та 10-річна дочки розповідали їй, що обвинувачений саджав їх до себе на коліна та цілував у щоку.

Допитана у присутності законного представника та психолога малолітній свідок ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в судовому засіданні показала, що влітку 2020 року ОСОБА_6 постійно приходив до них з ОСОБА_12 гратися, брав їх на руки та цілував в щоку і висловлював бажання забрати ОСОБА_18 з собою, якби нікого не було.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показала, що вона з першого класу є класним керівником у школі, де навчається малолітня ОСОБА_12 , яка часто пропускала заняття, не завжди була охайно вдягнена та нагодована, але завжди життєрадісна, комунікабельна і про сексуальні домагання до неї нікому не розповідала.

Вина обвинуваченого підтверджується також іншими доказами по справі, наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні:
заявою директора Центру соціальних служб для сім*ї, дітей та молоді Носівської міської ради ОСОБА_26 про встановлення та перевірку факту вчинення розпусних дій відносно малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
заявою начальника служби у справах дітей Носівської міської ради ОСОБА_9 про визнання її представником малолітньої ОСОБА_8 та неповнолітнього свідка ОСОБА_22 ;
постановою від 08.12.2020 про залучення законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 та неповнолітнього свідка ОСОБА_22 начальника служби у справах дітей Носівської міської ради ОСОБА_9 ;
копією свідоцтва про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
протоколом слідчого експерименту від 09.12.2020 за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_22 , який перебуваючи на подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_1 , вказує на факти, відтворив події та розповів про події, що відбулися 05.12.2020, а саме: що того дня він був разом із сестрою ОСОБА_18 в будинку їхньої баби ОСОБА_27 , де також проживає їх дядько ОСОБА_15 . Їх мати поїхала в м.Київ і залишила їх у баби. Вдома були баба та дядько ОСОБА_15 . Близько 19-00 год він перебував в будинку та дивився телевізор, а ОСОБА_18 була в кімнаті, де знаходиться комп`ютер, разом з ОСОБА_28 . Коли він зайшов до цієї кімнати, то побачив, що ОСОБА_18 лежала на дивані на животі. На ній не було ні штанів, ні трусів, а біля неї стояв ОСОБА_15 зі спущеними штанами і своїм оголеним статевим органом водив по статевому органу ОСОБА_18 . Коли ОСОБА_29 його побачив, то швидко одягнув штани та вийшов з кімнати. ОСОБА_18 розповіла йому, що це не перший раз ОСОБА_29 з нею таке робить, що змушував займатися з нею сексом. Коли мати повернулася в неділю 06.12.2020 додому, то ОСОБА_18 в його присутності все їй розповіла та казала, що ОСОБА_29 їй погрожував, що здасть в інтернат, якщо вона розповість про це матері;
відеозаписом до цього протоколу, який безпосередньо відтворений в судовому засіданні, під час якого свідок ОСОБА_22 у присутності законного представника та психолога підтвердив правдивість своїх свідчень під час цієї процесуальної дії за його участю;

протоколом слідчого експерименту від 16.12.2020, проведеного у будинку домогосподарства АДРЕСА_1 за участю свідка ОСОБА_22 , який показав, що 05.12.2020 він із малолітньою сестрою ОСОБА_12 перебував вдома у баби. Ввечері він дивився телевізор, а коли зайшов у кімнату до дядька ОСОБА_30 , то побачив, що сестра ОСОБА_18 лежить на дивані на животі зі спущеними штанами і трусиками, а біля неї стоїть ОСОБА_29 зі спущеними штанами та своїм статевим органом водить по статевому органу ОСОБА_18 . Свідок показав, де лежала ОСОБА_18 , в якому положенні та як стояв ОСОБА_23 . Коли він запитав у ОСОБА_31 про те, що це було, то він відповів, що нічого не робив. Пізніше ОСОБА_18 розповіла йому про те, що з нею робив ОСОБА_15 і він сказав їй, щоб вона розповіла про все це матері.
Вказані протоколи слідчих дій за участю свідка ОСОБА_22 не містять будь-яких зауважень та застережень, зокрема, щодо застосування стосовно нього будь-яких неправомірних заходів, і будь-яким чином він не вказував про порушення його процесуальних прав працівниками поліції під час досудового розслідування.

протоколом слідчого експерименту від 09.12.2020, проведеного в домогосподарстві АДРЕСА_2 за участю малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , яка у присутності законного представника та психолога розповіла про те, що її ображав її дядько ОСОБА_15 . Коли вона ходила в перший клас, то в будинку за місцем проживання ОСОБА_30 у його кімнаті він зняв штани і труси з неї та із себе і почав «лізти» до неї: дістав свій статевий орган та торкався її статевого органу, також примушував її цілувати його статевий орган та засовував його їй до рота. Повідомила, що робив він це часто, коли нікого не було вдома. Вона виривалася, а він тримав її. Пояснила, що таке було наступного дня знову у будинку за місцем проживання ОСОБА_32 . Вона відтворила обставини, за яких це відбувалося, показавши, що він клав її на ліжко животом вниз і все відбувалося за таких самих обставин, про які вона розповідала, неодноразово. Вона розповіла про це своєму брату ОСОБА_33 і її мати теж про це знала і навіть кричала за це на ОСОБА_30 . Розповідала також своїй бабі, але вона їй не повірила;
протоколом слідчого експерименту від 16.12.2020 за участю малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , яка перебуваючи по АДРЕСА_1 , показала кімнату, в якій стоїть комп`ютер та диван, на який ОСОБА_15 її клав та «ліз» до неї, коли вона до нього приходила. Продемонструвала, як він клав її на диван животом вниз, знімав одяг з неї, свої штани приспускав та ставав на коліна і торкався своїм статевим органом її статевого органу. Їй було боляче і вона плакала, а потім розвертав її обличчям і давав цілувати свій статевий орган. Потім до кімнати увійшов її брат ОСОБА_19 і вони пішли додому. Про те, що відбулося, вона розповіла своїй матері. Також повідомила, що аналогічні дії відбувалися в цій же кімнаті біля комп`ютера на стільці. Такі дії відбувалися неодноразово протягом навчання її в першому, другому та третьому класі, а коли саме, вона не може відповісти;
висновком судово-психіатричного експерта №01/10 від 12.01.2021 про те, що загальний розвиток ОСОБА_8 відповідає низькому рівню інтелектуальної норми. Рівень розумового розвитку відповідає рівню низько інтелектуальної норми. Ознак підвищеної схильності до навіювання та ознак паталогічної схильності до фантазування у ОСОБА_8 на період обстеження не встановлено. У ОСОБА_8 виявлено низький рівень інтелектуальної норми на тлі резидуально-органічної слабкості первинних психічних процесів та соціально-педагогічної занедбаності. При цьому зв`язку між відхиленням в психічному розвитку підекспертної та сексуальними діями, вчиненими відносно неї, при обстеженні не виявлено;
висновком судово-психіатричного експерта №78 від 18.02.2021, згідно якого у ОСОБА_6 не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин з синдромом залежності, тому наркологічне лікування йому не показане.
В судовому засіданні оглянуті відеозаписи, які містяться на компакт-дисках: відеозапис до протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_22 від 09.12.2020, відеозапис до протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_22 від 16.12.2020, відеозапис до протоколу слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 від 09.12.2020, відеозапис до протоколу слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 від 16.12.2020, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_6 восени 2018 року близько 19-00 години у будинку за місцем його проживання по АДРЕСА_1 зґвалтування малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто з використанням своїх геніталій вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що вона не досягла чотирнадцяти років.

Також доведено факт того, що 05.12.2020 близько 19-00 години ОСОБА_6 в кімнаті будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 повторно зґвалтував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи, що вона не досягла чотирнадцяти років, тобто з використанням своїх геніталій вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , та доведено, що 06.12.2020 близько 19-00 години ОСОБА_6 в кухні будинку за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , використовуючи свою фізичну перевагу та безпорадний стан потерпілої ОСОБА_8 в силу її малолітнього віку, достовірно знаючи, що вона не досягла чотирнадцяти років та не усвідомлювала характеру вчинюваних з нею дій, повторно зґвалтував її, тобто з використанням геніталій вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 .

Досліджені документи та висновки експерта є процесуальними джерелами доказів відповідно до вимог частини 2 ст.84 КПК України, отримані в порядку, передбаченому КПК України. Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй достовірності і в своїй сукупності є достатніми та взаємопов`язаними між собою.
У відповідності до положень ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Оцінюючи досліджені та перевірені докази в їх сукупності, суд виходить з того, що відповідно п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 при оцінці доказів, як правило, суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Судом при дослідженні показань і документів було дотримано принцип безпосередності дослідження доказів.

Докази, на підставі яких суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 , безпосередньо досліджені в судовому засіданні, показання учасників процесу колегія суду отримала усно. Всім цим доказам судом надана оцінка і вони визнані належними та допустимими.

Малолітня потерпіла ОСОБА_8 в ході судового розгляду дала послідовні показання, які узгоджуються з її показаннями, наданими в ході слідчого експерименту та узгоджуються із вищезазначеними доказами; мотиви неврахування її показань в судовому засіданні не встановлені.
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, що досліджені у процесі судового розгляду і оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, колегія суддів дійшла висновку, щовина обвинуваченого ОСОБА_6 доказана повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ч.4 ст.152 КК України, як зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов*язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, та за ч.6 ст.152 КК України, як зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов*язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинене повторно.

Невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень суд розцінює як обраний ним спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності, враховуючи, що відсутні підстави для сумніву у правдивості послідовних показань потерпілої, свідків, які узгоджуються з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно положень Конституції України, зокрема, ст.3, 52 людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідується за законом.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності.
Згідно положень ст.19, 34 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою ВРУ №789ХІІ від 27.02.1991, держава повинна вживати всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного і психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Держава зобов*язана захищати дитину від усіх форм сексуальної експлуатації і сексуальних розбещень.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.65-67 КК України та роз*ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватися на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого злочину.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів відповідно до ст.12 КК України, особу винного, який раніше не судимий, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання в межах санкції ч.4 ст.152 КК України у виді позбавлення волі та в межах санкції ч.6 ст.152 КК України у виді позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_6 слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено. Судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.152, ч.6 ст.152 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 4 ст.152 КК України - у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі;

за ч. 6 ст.152 КК України - у виді 15 (п*ятнадцяти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_6 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 15 (п*ятнадцяти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Зарахувати у строк відбування покарання строк затримання та перебування під вартою і початок строку відбування покарання обчислювати з 08 грудня 2020 року.

Речові докази: халат зеленого кольору, костюм з тканини сірого кольору, штани з тканини рожевого кольору, сорочка дитяча рожевого кольору, кофта з рукавами блакитного кольору, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Ніжинського РВП ГУНП, повернути представнику малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 ;

зразок крові ОСОБА_8 , зразок слини ОСОБА_8 , зразки крові ОСОБА_34 , зразки слини ОСОБА_34 , зразки крові ОСОБА_6 , зразки слини ОСОБА_6 , що знаходяться в камері зберігання речових доказівНіжинського РВП ГУНП в Чернігівській області,- знищити.

Визнаний документом флеш-носій Micro SD HC «Kingston 16 Gb» з відеозаписом слідчих експериментів в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , приєднаний до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_35

Судді

ОСОБА_36