Справа №155/458/20
Провадження №1-кп/155/65/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_6 ,

представника ювенальної превенції ОСОБА_7 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Мар`янівка Горохівського району Волинської області, який проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, учня 11 класу ЗОШ І-ІІІ ступеня імені І.Я. Франка (заочної форми навчання), несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (в редакції Закону України від 04 червня 2009 року),

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_8 10 січня 2020 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, перебуваючи в місті Горохів, по вулиці І.Сливки, 37а Волинської області, поблизу продуктового магазину, шляхом вільного доступу, керуючись прямим умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, користуючись тим, що його дії не помічені іншими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А30» 2019 року виготовлення ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_9 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи становить 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений, ОСОБА_8 , повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та показав, що за вказаних обставин місця і часу таємно викрав мобільний телефон, належний ОСОБА_9 . У вчиненому щиро розкаюється, запевняє суд, що більше такого робити не буде. При призначенні покарання просив його суворо не карати, призначити штраф, так як має власні заощадження.

Захисник ОСОБА_4 та законний представник ОСОБА_5 в судовому засіданні, кожен зокрема, також просили суворо не карати неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , призначити йому покарання у виді штрафу, оскільки він працює і має дохід.

Представник служби у справах дітей, ОСОБА_6 , та старший інспектор з ювенальної превенції, ОСОБА_7 , в судовому засіданні підтримали думку захисника та законного представника неповнолітнього обвинуваченого.

Потерпілий, ОСОБА_9 , в своїй заяві до суду просив розгляд кримінального провадження проводити у його відсутність, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Окрім показань неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , його винуватість у вчиненні злочину, підтверджується дослідженими в суді доказами, наявними в матеріалах об`єднаного кримінального провадження, а саме:

протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12 січня 2020 року;

протоколом огляду приміщення від 29 січня 2020 року з диском із відеозаписом, яким зафіксовано добровільну видачу обвинуваченим вкраденого ним мобільного телефону;

протоколом огляду предмету від 03 квітня 2020 року з ілюстративною таблицею до нього, яким зафіксовано викрадений у ОСОБА_9 мобільний телефон;

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) і кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України на даний час є кримінальним проступком, також положення ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд відносить вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд не вбачає.

Враховуючи викладені обставини справи, а також особу винного, який посередньо характеризується за місцем навчання, разом з тим, вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочин вчинив у неповнолітньому віці, щиро розкаявся, має нормальні умови проживання, проживає з матір`ю, беручи до уваги відсутність будь-яких претензій зі сторони потерпілого, його належну поведінку як на слідстві, так і в суді, думку представників служби у справах дітей та ювенальної превенції, а також матеріали досудової доповіді згідно з якою обвинувачений ОСОБА_8 має низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та можливість його виправлення без позбавлення волі та без обмеження волі, але з постійним соціальним супроводом та контролем за його поведінкою з боку батьків та соціальних служб, суд вважає, за можливе, призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, так як він працює і має власні заощадження.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати, відповідно до ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 .

Цивільні позови не заявлялися.

Керуючись ст.ст.368, 369, 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (в редакції Закону України від 04 червня 2009 року), призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по справі, зокрема, мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А30» залишити ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки за проведення судової товарознавчої експертизи.
На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Горохівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий