Справа № 583/1565/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2021 р. м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 кримінальне провадження № 0000111 від 22 лютого 2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Охтирка, Сумської області, що має вищу освіту, є фізичною особою-підприємцем, одруженого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 125 КК України,
УСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 21 лютого 2019 року близько 10 години 20 хвилин перебуваючи поблизу будівлі Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради по вул. Перемоги, 1 в. м. Охтирка, Сумської області, на ґрунті неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, під час сварки з ОСОБА_9 , знаходячись навпроти нього, маючи на меті завдання тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар правою рукою, зігнутою в кулак, в область лівої ділянки лоба ОСОБА_9 . Згідно висновку судово-медичної експертизи № 109 від 22.03.2019 в результаті умисних насильницьких дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ: струс головного мозку, забійна рана лобної ділянки зліва, підшкірна забійна гематома повік.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, визначене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений винуватість не визнав. Пояснив, що ОСОБА_9 його обмовив з метою отримання грошових коштів. 21.02.2019 він разом з ОСОБА_10 на автомобілі останнього поїхали до смт. Сула Сумського району, з метою оглянути об`єкт, оскільки ОСОБА_10 запросив його як підрядника для виконання ремонтних робіт бібліотеки. Тілесних ушкоджень ОСОБА_9 він не наносив.

Судом досліджені наступні докази.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 21.02.2019 близько 10 години 20 хвилин він вийшов з приміщення Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради та підійшов до свого автомобіля марки «Subaru», чорного кольору. В цей час до ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_6 , що вийшов з припаркованого автомобіля марки «Volkswagen Touareg», золотисто-коричневого кольору, якого потерпілий добре знав протягом кількох років, мав з ним не дружні відносини, щось нерозбірливо сказав і наніс йому зверху удар рукою, в якій міг бути якийсь предмет, в лобну частину голови, потім ще декілька хаотичних ударів. Після цього обвинувачений сів в автомобіль і поїхав. В результаті вказаних дій у потерпілого пішла кров від отриманого розсічення, що залила очі, з яким ОСОБА_9 самостійно поїхав до приймального відділення КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня», де йому зупинили кровотечу, зашили рану в лобній ділянці голови та поклали на стаціонарне лікування, на якому потерпілий перебував 5-6 днів. Після цього він проходив амбулаторне лікування тривалістю 11 днів. Під час проходження лікування в лікарні ліки йому привозила сестра за надані ним кошти в сумі 1000 грн, двома купюрами номіналом по 500 грн кожна. Крім розсічення лобної ділянки голови було також діагностовано забійні гематоми повік, лоба, ЗЧМТ, а також підозра на тріщини, у зв`язку з чим він проходив рентгенологічне обстеження та комп`ютерну томограму. Потерпілий зазначив, що побиття його ОСОБА_6 тривало по відчуттям 10-15 хвилин. Крім тілесних ушкоджень, в ході бійки була порвана та залита кров`ю куртка, брюки.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що працює лікарем в КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня». Кілька років тому в холодну пору року зранку її викликали в приймальне відділення лікарні, в якому знаходився ОСОБА_9 . У потерпілого була невелика свіжа рана на лобі, обличчя та светр закривавлені, свідомості він не втрачав, нудоти не було. На запитання про те, що трапилося, потерпілий відповів, що його побили, хто саме не повідомив. Зазначила, що така рана могла утворитися від падіння, або удару кастетом з невеликою силою. Після того, як вона оцінила неврологічний статус ОСОБА_9 , він був оформлений до неврологічного відділення КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» з діагнозом: струс головного мозку, забійна рана лобної ділянки, де проходив лікування протягом кількох днів переважно за власний кошт.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що є товаришем обвинуваченого ОСОБА_6 . Станом на початок 2019 року у його власності перебував автомобіль марки «ВАЗ 2106», а також протягом 6 місяців автомобіль марки «Volkswagen Touareg», коричневого кольору. Ключі від вказаного автомобіля ОСОБА_12 2-3 рази віддав людині, яку присилав до нього ОСОБА_13 . На даний час вказаного автомобіля у його власності немає.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що працює директором фірми, що займається будівництвом. За кілька днів до 21.02.2019 він усно звертався до ОСОБА_6 , оскільки той мав фахівця у проведенні робіт по ремонту приміщення бібліотеки, які мала виконати його фірма. Пізніше був укладений договір субпідряду. 21.02.2019 зранку він заїхав по ОСОБА_6 і на автомобілі свідка разом з ОСОБА_6 вони поїхали на об`єкт, який знаходився в смт. Сула Сумського району. Повернулися в м. Охтирка близько 15 години.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.03.2019 у приміщенні СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області зафіксовано покази потерпілого ОСОБА_9 про механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , що мало місце 21.02.2019. Так, ОСОБА_9 розповів, що 21.02.2019 він перебував у справах в Управлінні соціального захисту населення Охтирської міської ради, що знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 1, м. Охтирка, Сумської області. Приблизно о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_9 вийшов з приміщення Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради та попрямував до свого автомобіля, за яким помітив автомобіль марки «Volkswagen Touareg», золотисто-коричневого кольору. З вказаного автомобіля вийшов знайомий потерпілому ОСОБА_6 та покликав його до себе. В подальшому ОСОБА_6 наніс ОСОБА_9 один удар в область лівої ділянки лоба, при цьому долоня ОСОБА_6 була зігнута в кулаці, та як здалося потерпілому, в ній знаходився металевий предмет схожий на кастет, яким і було нанесено удар. Після цього ОСОБА_6 наносив хаотичні удари правою та лівою руками в область голови та обличчя ОСОБА_9 , а також декілька разів наніс удари ногами, які також спричинили потерпілому тілесні ушкодження. (Том 2 а.с. 126-127)

Протоколом огляду речей і документів від 16.03.2019, відповідно до якого в приміщенні службового кабінету Охтирського ВП ГУНП в Сумській області було оглянуто оптичний диск «CD-R 700 MB», «RFD80M-2923908CN». При перегляді вказаного оптичного диску встановлено, що на ньому знаходиться відеозапис у вигляді файлу формату «МР4», а саме «192.0.2.8_1_main_1822_102250», який містить запис події з камери вуличного відеоспостереження за адресою: вул. Перемоги, 1, м. Охтирка, Сумської області. При відтворенні

вказаного відеозапису встановлено, що 21.02.2019 о 10 годині 18 хвилин (згідно обліку часу камери відеоспостереження) на узбіччі поблизу будівлі Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради зупинився автомобіль марки «Volkswagen Touareg», коричневого кольору. О 10 годині 20 хвилин з будівлі Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради вийшов ОСОБА_9 та направився до свого автомобіля. В цей час з автомобіля марки «Volkswagen Touareg» вийшов, як вказав ОСОБА_9 , саме ОСОБА_6 , підійшов до нього та почав розмову. Після цього о 10 годині 20 хвилин 22 секунди ОСОБА_6 , правою рукою наніс ОСОБА_9 удар в область голови, після чого вони здійснювали хаотичні рухи руками та ногами в напрямку один одного. В подальшому о 10 годині 20 хвилин 49 секунд ОСОБА_6 на автомобілі марки «Volkswagen Touareg» поїхав у невідомому напрямку. Постановою слідчого СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області від 16.03.2019 вилучений оптичний диск визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. (Том 2 а.с. 131, 132)
З відеозапису, який міститься на оптичному диску «CD-R 700 MB», «RFD80M-2923908CN», дослідженому в судовому засіданні, вбачається, що 21.02.2019 о 10 годині 18 хвилин (згідно обліку часу камери відеоспостереження) біля будівлі Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради зупинився автомобіль марки«Volkswagen Touareg», коричневого кольору. О 10 годині 20 хвилин з будівлі Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради вийшов ОСОБА_9 та направився до свого автомобіля. З автомобіля марки«Volkswagen Touareg» вийшов ОСОБА_6 , підійшов до нього. О 10 годині 20 хвилин 22 секунди ОСОБА_6 правою рукою наніс ОСОБА_9 удар в область голови, після чого вони здійснювали хаотичні рухи руками та ногами в напрямку один одного. В подальшому о 10 годині 20 хвилин 49 секунд ОСОБА_6 на автомобілі марки«Volkswagen Touareg» поїхав з місця пригоди.
Висновком експерта № 109 від 22.03.2019 за наслідками судово-медичної експертизи, встановлено, що в неврологічному відділенні КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» ОСОБА_9 встановлений діагноз: ЗЧМТ струс головного мозку, забійна рана лобної ділянки зліва, підшкірні забійні гематоми повік. Дані ушкодження утворились від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень. Вказані ушкодження згідно з пунктом 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до легких тілесних ушкоджень. Вищевказані тілесні ушкодження могли бути отримані не менше ніж від однієї фізичної дії. Давність нанесення ушкоджень може відповідати даті, зазначеній в ухвалі суду, про що свідчать дані мед. документації. (Том 2 а.с. 135-136)
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 110 від 22.03.2019, механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 , може відповідати механізму, показаному ним під час проведення слідчого експерименту. (Том 2 а.с. 137)
Надаючи оцінку дослідженим доказом, суд виходить з такого.
Стороною захисту заявлене клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу огляду речей і документів від 16.03.2019, яким зафіксовано огляд оптичного диску з відеозаписом з камер вуличного відеоспостереження з тих підстав, що відеозапис було отримано у позапроцесуальний спосіб, відсутні вказівки, на якому обладнанні міститься оригінальний запис, огляд проводився за відсутності понятих.
Слід зазначити, що відповідно до положень ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
11.03.2019 слідчий Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_14 звернулася до до начальника Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області в порядку ст. 93 КПК України з проханням надати на оптичному інформаційному носії архівні матеріали з камер відеоспостереження по АДРЕСА_2 , які зберігаються в черговій частині Охтирського ВП ГУНП в Сумській області.
16.03.2019 за вих. № 3178 слідчому були надані копії архівних матеріалів.
В подальшому, відеозапис був оглянутий, про що складений протокол огляду. Положення чинного кримінального процесуального кодексу не передбачає обов`язковості залучення понятих при проведення слідчої дії огляду предмету.
Тому твердження сторони захисту щодо недопустимості зазначеного доказу є необґрунтованим.
Суд критично оцінює надані в судовому засіданні покази свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 21.02.2019 він з 08.00 год. перебував разом з обвинуваченим поза межами м. Охтирка Сумської області, оскільки такі його покази протирічать зібраним органом досудового розслідування доказам, зокрема, відеоматеріалам, які носять більш об`єктивний характер. Тому пояснення свідка суд не враховує як такі, що спростовують причетність обвинуваченого до вчинення злочину.
Твердження обвинуваченого про його відсутність 21.02.2019 в м. Охтирка та наявність у потерпілого підстав для обмови, суд розцінює як спосіб захисту, який спростований сукупністю досліджених доказів.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку, що вони є достовірними, належними та допустимими, логічно узгодженими між собою та такими, які переконливо, поза розумним сумнівом, вказують на вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження і такі його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання суд, у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, враховуєступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є проступком, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох дітей, згідно висновку органу пробації його виправлення без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Судом не встановлено як обставин, визначених ч.1 ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, так і обставин, визначених ч. 1 ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому.
Суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та недопущення скоєння ним нових кримінальних правопорушень, є виправні роботи з відрахуванням в прибуток держави частини заробітку, що відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.
Разом з тим, оскільки з часу скоєння кримінального правопорушення, а саме з 21.02.2019 на час ухвалення вироку сплинуло два роки, є підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання, виходячи з такого.
Згідно приписів ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу у розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавлення волі.
Санкція ч. 1 ст. 125 КК України визначає найбільш суворе покарання у виді одного року виправних робіт.
Положеннями ч. 5 ст. 74 КК України визначено, що особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
За таких обставин, обвинувачений має бути звільнений від відбування призначеного покарання.
Прокурором в інтересах держави в особі управління фінансів Охтирської міської ради заявлений позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 з тих підстав, що внаслідок отриманих ушкоджень потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Охтирська районна центральна лікарня» з 21.02.2019 по 25.02.2019, сума витрат на стаціонарне лікування становить 1897,84 грн.
Як вбачається з довідки-розрахунку КЗ «Охтирська районна центральна лікарня» від 26.03.2019, № 925/7 ОСОБА_9 , 1974 року народження знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 21.02.2019 по 25.02.2019 4 л/дні з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана лобної ділянки зліва, підшкірна забійна гематома повік. Вартість лікування з урахуванням використаних медикаментів лікарні склала 1897,84 грн.
Положеннями ч. 1 ст. 1206 ЦК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.
Частиною 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Таким чином, заявлені прокурором вимоги підлягають до задоволення та з обвинуваченого підлягають стягненню кошти в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого.
Потерпілим ОСОБА_9 заявлений цивільний позов до обвинуваченого про стягнення на його користь матеріальної шкоди у розмірі 8749,75 грн та моральної шкоди в розмірі 100000 грн. Вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди мотивує тим, що внаслідок неправомірних дій перебував з 21.02.2019 по 25.02.2019 на стаціонарному лікуванні, потім продовжував амбулаторне лікування, змушений був придбавати ліки. Розмір відшкодування за втрачений заробіток складає 3129,75 грн., вартість придбаних лікарських засобів складає 620,29 грн. Крім того, внаслідок неправомірних дій обвинуваченого був пошкоджений його одяг: куртка була розірвана, на куртку та брюки внаслідок кровотечі потрапила кров, речі стали непридатними до використання. Розмір відшкодування вартості речей оцінює в 5000 грн. Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди мотивує тим, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого отримав травму, пов`язану з гострим, тривалим болем, вимушений був лікуватися, переніс хірургічне втручання. Також внаслідок дій обвинуваченого він відчув приниження честі та гідності, оскільки певний час був публічною особою, його знали багато мешканців міста, а події відбувалися в будній день в робочий час і у оточуючих могла скластися думка щодо його неправомірної поведінки, що негативно вплинуло на його репутацію. Необхідність пояснювати близьким походження травми спричиняла додаткові моральні страждання та переживання.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого, суд виходить з установленого законом правила, що майнова шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно вимог ч. 2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Положеннями ст. 1195 ЦК України визначено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.
Потерпілим заявлена вимога про відшкодування заробітку ( доходу), втраченого внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності.
Разом з тим, потерпілим не надано належних та допустимих доказів, а саме висновку МСЕК на підтвердження зазначених обставин, в зв`язку з чим вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Також потерпілим не надано належних та допустимих доказів на підтвердження пошкодження та втрати придатності для використання його одягу внаслідок дій обвинуваченого, тому в цій частині заявлені вимоги не підлягають задоволенню.
Докази на підтвердження придбання лікарських засобів суд приймає до уваги, дійшов висновку, що понесені витрати підтверджені належними та допустимими доказами, а тому в цій частині заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.
В п. 3, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 9 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи усі обставини кримінального провадження, зокрема тяжкість завданих потерпілому тілесних ушкоджень, характер та об`єм проведеного лікування та спричинених у зв`язку з цим душевних хвилювань, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану здоров`я, беручи до уваги, що потерпілий в момент отримання тілесних ушкоджень переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям тривоги та страху за своє життя, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог та стягнення в рахунок компенсації за заподіяну моральну шкоду 10000 грн.
Клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили не надходило.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 349, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді шести місяців виправних робіт з відрахуванням 10% від заробітку в дохід держави.
На підставі ч. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання в зв`язку з закінченням строків давності.
Позов прокурора в інтересах управління фінансів Охтирської міської ради задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь управління фінансів Охтирської міської ради в рахунок відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 1897,84 грн. (одну тисячу вісімсот дев`яносто сім грн. 84 коп).
Цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 620,29 грн. (шістсот двадцять грн. 29 коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10000 ( десять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 10620, 29 грн. ( десять тисяч шістсот двадцять грн. 29 коп.).
В задоволенні решти вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1