Справа № 504/1765/21
Номер провадження 1-кп/504/800/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.08.2021 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції із застосуванням системи «Easycon» за участю ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 в залі суду матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, українця за національністю, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, водія моториста взводу радіаційного, хімічного біологічного захисту роти радіаційного, хімічного біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.407 ч.4 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби та проходячи її на посаді водія моториста взводу радіаційного, хімічного біологічного захисту роти радіаційного, хімічного біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, о 08 год. 30 хв. 05.10.2018 року в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився з відпустки до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд по 15 год. 00 хв. 19.05.2021 року.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що йому за весь час проходження служби була надана щорічна відпустка терміном 10 діб, з якої він мав прибути 05.10.2018 року, але не прибув, знаючи свій обов`язок це зробити та усвідомлюючи протиправність такого діяння. Командування частини про неможливість прибути до відома не поставив, поважні причини для неприбуття на службу були відсутні.
Судовим розглядом встановлено, що 10.05.2018 року ОСОБА_5 призвано на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_2 .
Відтак, з 10.05.2018 року, тобто з моменту відправлення у військову частину з обласного збірного пункту ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.08.2018 року № 163 солдата ОСОБА_5 з 04.08.2018 року зараховано до списків особового складу зазначеної частини, поставлено на усі види забезпечення та призначено на посаду водія моториста взводу радіаційного, хімічного біологічного захисту роти радіаційного, хімічного біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , ВОС-837037А.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 24.09.2018 року № 198 ОСОБА_5 надано щорічну відпустку за весь період служби терміном 10 діб, з 25.09.2018 по 04.10.2018 року, з якої останній повинен прибути до розташування вищезазначеної військової частини 05.10.2018 року.
Проте, всупереч вимогам ст.ст. 11,16,17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби та проходячи її на посаді водія моториста взводу радіаційного, хімічного біологічного захисту роти радіаційного, хімічного біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, о 08 год. 30 хв. 05.10.2018 року в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився з відпустки до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 15 год. 00 хв. 19.05.2021 року, вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Надалі об 15 год. 00 хв. 19.05.2021 року, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи прибув до Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері.
Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.407 ч.4 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин з відпустки, військовослужбовцем строкової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.
За результатом ознайомлення з досудовою доповіддю про обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000185 від 24.01.2019 р., підготовленої Лиманським МРВ Філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, судом встановлено, що орган пробації вважає можливим виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, оскільки останній не становить високої небезпеки для суспільства.
Також, судом встановлено, що в провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000043 від 02.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України. На час розгляду даної справи у судді обвинувальний вирок по справі не постановлений, справа перебуває на стадії судового розгляду.
Суд, зокрема, враховує особу ОСОБА_5 , його посередню характеристику, те, що він не судимий, а також й те, що обвинувачений скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких злочинів відповідно до положень ст.12 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.
Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері в судових дебатах просив обрати обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з застосуванням положень ст. 75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Сторона захисту та обвинувачений ОСОБА_5 не заперечували проти запропонованої міри покарання.
За таких обставин суд вважає, що при обранні ОСОБА_5 міри покарання у виді позбавлення волі, є можливим застосувати дію ст.75 КК України, з покладанням на обвинуваченого обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.
Керуючись ст.ст.349, 371-373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку ОСОБА_5 не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.1, 2 ч.1, ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_5 як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини НОМЕР_1 , а після звільнення з військової служби уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1