Справа № 182/4574/21
Провадження № 1-кс/0182/921/2021
У Х В А Л А
Іменем України

04.08.2021 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 по матеріалам досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на мопед «Ямаха-Міні» без державного реєстраційного номеру синьо-червоного кольору з метою подальшого проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню з послідуючим зберіганням на території Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Станіславського, 1.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що 14.07.2021 року приблизно о 22:00 співробітниками Нікопольського РУП за адресою вул. Шевченко, 181 м. Нікополь Дніпропетровської області було зупинено мопед «Ямаха-Міні» без державного реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом). В ході перевірки мопеду «Ямаха-Міні» було виявлено знищення номеру рами мопеда.

14.07.2021 року в період часу з 22 год. 50 хв. до 23 год. 10 хв. було проведено огляд мопед «Ямаха-Міні» без державного реєстраційного номеру синьо-червоного кольору, на місці де повинен бути номер рами маються сліди знищення.

Відомості про даний факт внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000399 від 15.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

15.07.2021 року вищезазначений мопед було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Вилучений при проведені огляду мопед «Ямаха-Міні» без державного реєстраційного номеру синьо-червоного кольору, на місці де повинен бути номер рами маються сліди знищення, має суттєве значення при розслідуванні даного кримінального правопорушення, оскільки має використовуватися для проведення судово-трасологічної експертизи. Без проведення судово - трасологічної експертизи та подальших слідчих дій є неможливим ідентифікація автомобіля, встановлення особи законного власника або користувача транспортного засобу, а також повернення автомобіля законному власнику або користувачу. Відмова в накладенні арешту призведе до втрати доказів по даному кримінальному правопорушенні, в межах проведення досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона права, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини , жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення:

1)збереження речових доказів;

1)спеціальної конфіскації;

2)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

3)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Із наданих прокурором матеріалів кримінального провадження вбачається, що 15.07.2021 року розпочато досудове розслідування, у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за № 0000399, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, 14.07.2021 року приблизно о 22:00 співробітниками Нікопольського РУП за адресою вул. Шевченко, 181 м. Нікополь Дніпропетровської області було зупинено мопед «Ямаха-Міні» без державного реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом). В ході перевірки мопеду «Ямаха-Міні» було виявлено знищення номеру рами мопеда.

15.07.2021 року постановою дізнавача СВ Нікопольського РУП вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом в рамках цього кримінального провадження.

Прокурор підтримав клопотання і просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на майно та зазначив, що данний мопед декілька року тому придбав його батько. В зв`язку з похили віком, батько на мопеді не їздив і віддав його. Тепер мопедом користується його неповнолітній син ОСОБА_7 , у якого мопед і був вилучений. Також ОСОБА_4 зазначив, що ніхто мопед не переробляв, ніяких номерів не змінював. Власник просив передати мопед йому на зберігання, зазначивши що він має можливість його зберегти і надати для проведення експертиз.

Адвокат ОСОБА_5 підтримала думку ОСОБА_4 .

Вислухавши сторони, вивчивши додані до клопотання копії матеріалів, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Із наданих слідчим матеріалів кримінального провадження вбачається, що 15.07.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 290 КК України.

В ході перевірки мопеду «Ямаха-Міні» було виявлено знищення номеру рами мопеда.

15.07.2021 скутер «Ямаха-Міні» чорного кольору без державного реєстраційного номеру визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження.

Фактичним власником є ОСОБА_4 батько неповнолітнього ОСОБА_7 , в користуванні якого знаходився мопее «Ямаха-Мини».

Відповідно до змісту ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна входить до видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, де зазначено, що будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що вказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, існують розумні підозри вважати, що це майно є доказом злочину, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Таким чином, для виконання завдань кримінального провадження встановлених ст. 2 КПК України щодо захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з метою унеможливлення зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, суд вважає необхідним накласти арешт на вказане майно. Разом з тим, суд вважає, що таке обмеження прав власника майна буде надмірним у відношенні до скоєного кримінального правопорушення, тому суд вважає можливим, накласти арешт на мопед «Ямаха-Міні» без державного реєстраційного номеру синьо-червоного кольору, заборонивши його приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачу, відчуження, розпорядження та користування з метою подальшого проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, передавши його на зберігання власнику - ОСОБА_8 , визначивши місце зберігання АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2021 року за № 0000339 про арешт майна задовольнити частково

Накласти арешт на мопед «Ямаха-Міні» без державного реєстраційного номеру синьо-червоного кольору, заборонивши його приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачу, відчуження, розпорядження та користування з метою подальшого проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, передавши його на зберігання власнику - ОСОБА_8 , визначивши місце зберігання АДРЕСА_1

Виконання даної ухвали доручити дізнавачу Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1