УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/12197/21

Провадження №: 1-кс/755/3238/21

"05" серпня 2021 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002123 від 18.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором групи прокурорів прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності на передумов визначених ст.ст. 132, 170 того ж Кодексу.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження
СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві розслідується кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0002123 від 18.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до УП звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що, в період часу з 19 год. 00 хв. 14.07.21 по 08 год. 00 хв. 17.07.21 року за адресою: м. Київ, прт. Броварський, на зупинці громадського транспорту "Військове містечко", невстановлена досудовим розслідуванням особа, незаконно заволоділа транспортним засобом марки «АЗЛК» 2140, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , білого кольору, 1977 р.в., вартістю приблизно 15000 гривень, що належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ).

Під час допиту, ОСОБА_5 повідомив, що 14.07.2021 року приблизно о 09 год. 00 хв. в районні Оболоні (точної адреси не пам`ятає) у свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на усній домовленості придбав транспортний засіб марки «АЗЛК» 2140, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , білого кольору, 1977 р.в., який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_6 . За даний даний транспортний засіб, ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 15000 грн.

В подальшому, ОСОБА_5 отримавши транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, 14.07.21 року приблизно о 11 год. 00 хв. рухаючи за адресою місця свого проживання ( АДРЕСА_3 ) по АДРЕСА_2 , навпроти зупинки громадського транспорту «Військове містечко» транспортний засіб марки «АЗЛК» 2140, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , білого кольору, 1977 р.в. зламався. В зв`язку з чим, ОСОБА_5 був вимушений транспортний засіб залишити на місці, відремонтувати не було можливості.

В подальшому, 17.07.21 року приблизно о 08 год. 00 хв. ОСОБА_5 прибувши на місце залишеного зламаного транспортного засобу (м. Київ, пр-т. Броварський, зупинка «Військове містечко»), однак виявив відсутність транспортного засобу марки «АЗЛК» 2140, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , білого кольору, 1977 р.в.

В ході оперативного супроводження спрямованого на встановлення місця знаходження викраденого транспортного засобу марки «АЗЛК» 2140, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , білого кольору, 1977 р.в., 20.07.2021 року працівниками поліції ВКП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, було встановлено місце перебування вище зазначеного автомобіля. Прибувши за адресою: АДРЕСА_2 , в лісових хащах в ході проведення огляду місця події в присутності двох понятих, було виявлено та в подальшому вилучено: 1) транспортний засіб марки «АЗЛК» 2140, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , білого кольору, 1977 р.в., який знаходився в розібраному стані, деталі кузова та запчастини перебували всередині автомобіля; 2) всередині транспортного засобу на водійському сидінні комплект номерних знаків НОМЕР_1 , що було поміщено до спец. пакету №SUD4010371.

Відтак, у ході проведення досудового розслідування наявні законні підстави вважати, що транспортний засіб марки «АЗЛК» 2140, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , білого кольору, 1977 р.в. в розібраному стані, разом з деталями кузова та запчастинами, комплект номерів « НОМЕР_1 », є безпосереднім предметом злочинного посягання.

На даний момент вказаний транспортний засіб вилучено до спец. майданчику, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та на ньому збережені сліди вчинення кримінального правопорушення. У зв`язку із чим, з метою запобігання незаконного відчуження або перереєстрації на третіх осіб на території України, автомобіль марки «АЗЛК» 2140, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , білого кольору, 1977 р.в. в розібраному стані всередині якого деталі кузова та запчастини, комплект номерних знаків НОМЕР_1 , має бути арештованим та збережений на майданчик тимчасового тримання для подальшого проведення слідчих (розшукових) дій. При цьому, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, може призвести до його зникнення або втрати та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Також, наявні достатні підстави вважати, що автомобіль марки «АЗЛК» 2140, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , білого кольору, 1977 р.в. в розібраному стані всередині якого деталі кузова та запчастини, комплект номерних знаків НОМЕР_1 , відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки може бути використано як доказ обставин незаконного заволодіння транспортним засобом.

Крім того, 21 липня 2021 року старшим слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, було винесено постанову про те, що автомобіль марки «АЗЛК» 2140, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , білого кольору, 1977 р.в. в розібраному стані всередині якого деталі кузова та запчастини, комплект номерних знаків НОМЕР_1 , що було поміщено до спец. пакету №SUD4010371 визнати речовим доказом у кримінальному провадженні 0002123.

Згідно Державного реєстру обтяжень рухомого майна, будь-яка інформація, щодо обтяжень на автомобіль марки «АЗЛК» 2140, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , білого кольору, 1977 р.в., білого кольору відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно ст. 170 ч. 10 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, з метою виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також враховуючи, що в разі будь-якого зволікання з арештом вказаного транспортного засобу будуть створені можливості для його реалізації, знищення або переховування.

У світлі чого заявники просять накласти даний арешт.

Позиція сторін

Слідчий групи слідчих слідчий Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

Інші особи не прибули в судове засідання, однак їх неявка, у світлі норм ст.ст. 22, 26, 172 КПК, не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК із змінами, внесеними згідно із Законом № 772-VIII від 10.11.2015, Закону № 1019-VIII від 18.02.2016, однак на час розгляду звернення діє редакція цієї норми - абзацу першого частини першої статті 170 із змінами, внесеними згідно із Законом № 720-IX від 17.06.2020.

Системний аналіз положень ст. 5 КПК України та ст. 58 Конституції України свідчить, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів.

Зокрема, перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (Рішення Конституційного Суду України у справі № 1-рп/99 від 09.02.1999 року).

З рішення ВСУ у справі № 5-205кс15 випливає, що Кримінальним процесуальним законом України визначається порядок провадження в кримінальних справах, тобто порядок вчинення вчинення процесуальних дій і прийняття кримінальних процесуальних рішень.

При цьому, на відміну від кримінального матеріального закону, кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе, адже процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Суд не убачає підстав для арешту майна з підстав відповідності останнього критеріям норми, котра не є чинною на день розгляду указаного клопотання, адже процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

При цьому, слідчим суддею зауважується і той факт, що з доданих до клопотанням матеріалів слідує, що у провадженні наявна постанова про групу прокурорів від 18.07.2021, котра не підписана керівником окружної прокуратури.

Згідно з вимогами ст. 110 КПК процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, які повинні бути прийняті тільки у формі постанови, яка повинна бути виготовлена на офіційному бланку, та бути підписана службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення, і зміст якої має відповідати вимогам ч.5 цієї ж статті КПК.

В постанові від 22 лютого 2021 року в справі № 754/7061/15 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду за змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень.

Тобто, факт повноважень прокурора засвідчується саме даними постанови про групу прокурорів, у той час, як дані витягу жодним чином самі собою не можуть впливати на цей факт.

Згідно правового висновку Верховного Суду, зробленому у постановах від 19.04.2018р. (справа №754/7062/15-к), від 19.09.2018р. (справа №761/20108/15-к), від 24.10.2018р. (справа №752/18882/14-к), від 15.05.2019р. (справа №558/535/14), від 19.09.2019р. (справа №488/2433/15), від 28.11.2019р. (справа №235/6733/18), від 17.12.2019р. (справа №235/6337/18), від 23.01.2020р. (справа №750/93/16-к), від 05.02.2020р. (справа №676/5972/17), від 11.02.2020р. (справа №761/33311/15-к), від 22.09.2020р. (справа №159/451/16-к) та від 09.11.2020р. (справа №752/26664/17) наявність у кримінальному провадженні постанови керівника органу прокуратури про призначення прокурора (групи прокурорів), яким надаються процесуальні повноваження, передбачені ст. 36 КПК, є обов`язковою, як і підписання відповідною особою, що її винесла.

Крім того, згідно цього ж самого висновку ВС відсутність у справі такої постанови керівника органу прокуратури або її не підписання ним свідчить про те, що такі прокурори не мають повноважень прокурора у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, передбачених ст. 36 КПК України.

З огляду на, що слідчий суддя уважає, що в цій ситуації не підписання керівника органу прокуратури постанови про групу прокурорів свідчить про те, що прокурор ОСОБА_4 не мають повноважень прокурора у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, передбачених ст. 36 КПК України, в цьому провадженні, що також є підставою для відмови у задоволенні даного клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна (з підстав відповідності майна критеріям норми, котра не є чинною на день розгляду указаного клопотання) та погодження клопотання прокурором, котрий не має повноважень прокурора з огляду на не підписання керівником органу прокуратури постанови про групу прокурорів, не убачає підстав для арешту майна, а тому уважає слушним відмовити у задоволенні цього клопотання, оскільки відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, Суд постановив:

відмовити у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002123 від 18.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідча суддя ОСОБА_8