Справа №487/5523/20
Провадження №1-кс/487/2221/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.08.2021 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 від 28.01.2021 про закриття кримінального провадження №0000734 від 16.07.2020 за ч. 2 ст. 387 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просила скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 від 28.01.2021 про закриття кримінального провадження №0000734 від 16.07.2020 за ч. 2 ст. 387 КК України.

В обґрунтування скарги зазначила, що попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 387 КК України не відповідає фактичним обставинам справи, на її думку, злочин мав би розслідуватися за ч. 3 ст. 387 КК України; слідчий не провів жодних слідчих (розшукових) дій для встановлення наявності чи відсутності доказів вчинення вказаного злочину, не допитав потерпілого; постанова слідчого про закриття кримінального провадження належним чином не мотивована і не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 не була присутньою, надавши заяву про розгляд скарги без її участі.

Старший слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 не був присутнім в судовому засіданні, надавши письмові заперечення, просив скаргу розглядати за його відсутності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000734 від 16.07.2020, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, згідно з вимогами ч.2 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку і забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до п.2 ч. 1ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин, встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.

З матеріалів кримінального провадження №0000734 від 16.07.2020 вбачається, що на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.06.2020 (справа №761/17689/20, провадження № 1-кс/761/211138/20) до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості з заяви ОСОБА_4 , отриманої 01.06.2020, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 387 КК України.

В заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 повідомляв, що, на його думку, в діях прокурорів прокуратури Одеської області, зокрема, ймовірно, в діях виконуючого обов`язки прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 387 КК України.

28.01.2021 слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 прийняв рішення про закриття кримінального провадження №0000734 від 28.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 387 КК України, у зв`язку з встановленням відсутності у діях працівників прокуратури Одеської області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 387 КК України.

В постанові про закриття кримінального провадження, слідчий, виклавши зміст заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, навівши ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 387 КК України, дійшов висновку, що під час досудового розслідування не встановлено, що працівники прокуратури Одеської області під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000660 від 13.11.2019 без дозволу прокурора або слідчого розголосили відомості досудового розслідування, які саме ганьбить та принижує честь та гідність ОСОБА_4 . Проте, зі змісту постанови не вбачається, які саме докази були здобуті та проаналізовані слідчим під час досудового розслідування, що надали змогу дійти такого висновку. Так, матеріали кримінального провадження містять лише численне листування слідчого з представником ОСОБА_4 та постанову про відмову у визнання потерпілим.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий не допитав ОСОБА_4 , за заявою якого були внесені відомості до ЄРДР, а також особу, на яку вказує заявник як на таку, що, на його думку, вчинила кримінальне правопорушення, вже після допиту яких повинен був приймати рішення про необхідність продовження досудового розслідування або закриття кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до виновку, що слідчий не повно дослідив обставини кримінального провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження не може вважатися законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 від 28.01.2021 про закриття кримінального провадження №0000734 від 16.07.2020 за ч. 2 ст. 387 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 16.08.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1