КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

05 травня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року, у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДУ «Київський слідчий ізолятор», на 60 днів, а саме до 13 червня 2021 року включно.
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які звернув увагу прокурор, продовжують існувати, а тому, зважаючи на обставини та тяжкість інкримінованих обвинуваченій правопорушень, а також дані про її особу, визнав за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки ризики, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою, виправдовують її подальше тримання в умовах ізоляції від суспільства.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, обвинувачена ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва про продовження щодо неї строку тримання під вартою скасувати та обрати запобіжний захід не повязаний з триманням під вартою.
В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, обвинувачена посилається на те, що стороною обвинувачення не надано беззаперечних доказів щодо її винуватості у предявленому обвинуваченні, а обвинувальний акт взагалі містить досить суперечливі формулювання.
Крім цього, обґрунтовуючи необхідність зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш мякий не повязаний з ізоляцією від суспільства, апелянт зазначає про те, що вона раніше не судима, заміжня, має постійне місце проживання, а також двох неповнолітніх дітей, які наразі потребують її присутності та підтримки.

При цьому обвинувачена зобовязується зявлятися за першим викликом суду, не покидати місця свого проживання та не переховуватися від суду.

Клопотань про розгляд апеляційної скарги за участю сторін не надходило, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснювався без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши надані суду апеляційної інстанції матеріали; обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що вказана скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції, незалежно від наявності клопотань, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме до спливу продовженого строку, повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були повно та об`єктивно досліджені усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, а також враховані інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу обвинуваченої, які, в сукупності, давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, у зв`язку з чим прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

З огляду на це, посилання обвинуваченої ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на те, що ризики наведені прокурором є недоведеними та необґрунтованими, а предявлене їй обвинувачення суперечливим, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року, оскільки суд апеляційної інстанції вважає її законною та обґрунтованою.

Що ж стосується даних про особу обвинуваченої, на які вона посилається в апеляційній скарзі та наявність у неї двох неповнолітніх дітей, які потребують її підтримки, то вони також не можуть служити достатніми підстав для висновку про те, що рішення суду про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою є незаконним та необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції були враховані всі обставини, з яким закон повязує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність родини та утриманців, відсутність судимостей та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

У звязку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави для зміни запобіжного заходу на більш мякий у даному випадку відсутні, оскільки обставини, на які сторона захисту посилалась під час судового засідання та на які обвинувачена звертає увагу у своїй скарзі, не спростовують висновків суду щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 в умовах ізоляції від суспільства.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду та інші обставини, на які Європейський суд з прав людини посилався у своїх рішеннях (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року).

Отже, за висновком колегії суддів, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 , суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченій кримінальних правопорушень, дані про її особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає необхідним, за наслідками апеляційного розгляду, прийняти рішення, яким ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 на 60 днів, а саме до 13 червня 2021 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року, відповідно до якої суд продовжив обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 13 червня 2021 року включно, без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи: 755/2986/21

Номер провадження: 11-кп/824/2637/2021
Категорія: ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України
Головуючий у 1-й інстанції суддя ОСОБА_6
Доповідач суддя ОСОБА_1