Справа №463/5053/21
Провадження №1-кс/463/3128/21
У Х В А Л А

14 травня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

представника скаржника - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

в м. Львові,

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськторф» на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

представник скаржника звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 27 січня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000770 від 8 липня 2020 року.

Скаргу мотивує тим, що ПрАТ «Івано-Франківськторф» понад 20 років здійснює господарську діяльність, яка полягає в тому числі і у видобуванню торфу. З 01.10.2016 СУ ГУ НП в Івано-Франківській області проводилось досудове розслідування № 0000289, яке має метою довести, що ПрАТ «Івано- Франківськторф» та його керівництво самовільно захопило земельні ділянки та незаконно видобувало торф.15.04.2020 року під час обшуку на земельних ділянках, які розташовані в Івано-Франківській області, Рожнятівському районі, в районі села Верхній Струтинь, урочище «Під Бором», вилучено техніку. Ухвалою слідчого судді від 27.04.2020 та ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 07.05.2020 відмовлено стороні обвинувачення у задоволенні клопотання про арешт майна в частині заборони користування таким майном.

Уповноважений представник ПрАТ «Івано-Франківськторф» неодноразово звертався до старшого слідчого ОСОБА_6 із листом про повернення вказаного вище майна, проте слідчий, всупереч вказаним рішенням судів, не повертав майно до 02.06.2020. Таким чином по вині старшого слідчого ОСОБА_6 СУ ГУНП і. Івано- Франківській області ПрАТ «Івано-Франківськторф» протиправно було позбавлено права користування майном у період з 27.04.2020 року по 02.06.2020 року. Робота товариства була паралізована понад місяць, що нанесло матеріальну шкоду.

Слідчий ДБР, всупереч вимогам КПК та завданням кримінального провадження, обмежився у досудовому розслідування допитом слідчого поліції ОСОБА_6 . В заявах про злочини було вказано цілий ряд причетних осіб, проте слідчий ДБР таких не допитав. Висновок слідчого про те, що в діях працівників старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 відсутня обов`язкова ознака: складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.365 , ч.1 ст.206, ч.1 ст.36:4, ч.1ст.372 ККУ - об`єктивна сторона не відповідає всім обставинам справи по двох заявах.

Причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями слідчого ОСОБА_6 та неможливістю користування ПрАТ своєю технікою є очевидним і підтверджений документально. При очевидній розбіжності показань ОСОБА_6 та представника потерпілого, слідчий ДБР не провів їх одночасний допит. Слідчим ДБР не здійснено жодних необхідних слідчих розшукових дій; оглядів місця події розкрадання торфу, не витребувано шляхом отримання тимчасового доступу матеріали кримінального провадження 0000289 від 01.10.2016, не проведено жодної експертизи (в тому числі і для встановлення шкоди). Слідчим не встановлено коло осіб та не допитано їх по обставинах по Заяві від 07.09.2020 зовсім не досліджено обставини по цій же заяві. Не зважаючи на те, що статус потерпілого набувається у відповідності до вимог ч.2 ст.55 КПК з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення слідчим так і не визнано їх потерпілим, як і залишилась без розгляду наша заява на ознайомлення з матеріалами справи.

Личаківським районним судом м. Львова неодноразово скасовувались постанови про відмову у визнанні потерпілим, що свідчить про системне перешкоджання потерпілому у реалізації своїх прав. Таким чином, можна прийти до обґрунтованого висновку, що оскаржувана постанова винесена виключно з формальних підстав, передчасно та не відповідає ні фактичним обставинам, ні нормам права, а тому підлягає скасуванню. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки не було проведено всіх необхідних слідчих дій на встановлення всіх обставин, що на даний час є надзвичайно актуальним і важливим з точки зору встановлення об`єктивної істини і фактів, а мотиви слідчого зводяться до неприпустимого вільного тлумачення ним норм права.

Представники скаржника в судовому засіданні скаргу підтримали.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду заяви повідомлена належним чином, заперечення не подав. Оскільки його неявка до суду не перешкоджає розгляду скарги, вважаю за можливе здійснити розгляд такої на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши пояснення представників скаржника, дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається із постанови слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 27 січня 2021 року такою закрито кримінальне провадження №0000770 від 8 липня 2020 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

З постанови вбачається, що до такого висновку слідчий дійшов за результатами слідства, зокрема дійшов висновку, що в діях старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 відсутня обов`язкова ознака складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.206, ч.1 ст.364, ч.1 ст.372 КК України об`єктивна сторона, оскільки ОСОБА_6 діяв відповідно до норм КПК України.

Із наданих матеріалів, на підставі яких прийнято оспорювано постанову вбачається, що слідчим було допитано в якості свідків старшого слідчого в ВС відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та генерального директора ПрАТ «Івано-Франківськторф» ОСОБА_3 , зібрано матеріали з кримінального провадження щодо звинувачення ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.240, ч.1 ст.197-1, ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.209 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Із врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до переконання, що доводи скаржника про незаконність оскаржуваної постанови є безпідставними та необґрунтованими, а постанова слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 27 січня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000770 від 8 липня 2020 року є законною.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 підозрюються у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 240, ч.1 ст.197-1, ч.2 ст. 364-1, ч.1 ст.209 КК України. Згідно даних провадження 07.10.2020 року обвинувальний акт у цьому провадженні затверджений прокурором і провадження скеровано на розгляд суду (а.с.177). Саме у межах вказаного кримінального провадження, під час проведення слідчий дій,скаржники вважають, що слідчим було скоєно кримінальні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 206, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 372 КК України. Зокрема, скаржники вважають, що слідчий під час проведення обшуку було вилучено майно ПрАТ «Івано-Франківськторф» та в послідуючому звернувся із клопотанням до слідчого судді про арешт майна. Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 27.04.2020 року клопотання слідчого було задоволено частково і майно, яке не було арештоване мало бути повернуте товариству. На звернення скаржника від 29.04.2020 року він отримав відповідь від слідчого, що майно відноситься до речових доказів і не може бути повернуте. 12.05.2020 року він повторно звернувся із заявою про повернення майна і листом від 29.05.2020 року слідчий повідомив, що майно буде повернуте і 02.06.2020 року повернув його(а.с.23). У зв`язку із невчасним поверненням майна, товариству була заподіяна шкода на суму 1037000 грн., оскільки товариство не могло нею користуватися.
В той же час, як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчий у процесі розслідування справи, встановив, що шкода товариству не була заподіяна, 18.05.2020 року слідчим винесено постанову про передачу речових доказів, які не були арештовані ухвалою слідчого судді на відповідальне збереження генеральному директора ПрАТ «Івано-Франківськторф», а 02.06.2020 року вказане майно фактично було передано представнику товариства.
Тому слідчий суддя погоджується із висновком слідчого ТУ ДБР у м.Львові про те, що у діях слідчого ОСОБА_6 відсутня об`єктивна сторона кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 206, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 372 КК України, а відповідно і склад злочину і на законних підставах закрив провадження.
При цьому слідчий суддя враховує, що на обґрунтованість такого рішення не впливають ні показання заявника, ні інші можливі подальші слідчі дії, оскільки в силу мотивів наведених слідчим та встановлених ним обставин, склади злочинів відсутні і в подальшому підтримання державного обвинувачення по цьому провадженню виключається.

А тому, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами статтей 9, 284, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

в задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськторф» на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 27 січня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000770 від 8 липня 2020 року відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 19 травня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1