УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2020 Справа №607/18726/20

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

під час проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0002026 від 30.09.2020р. про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілка Підволочиського району Тернопільської області, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із обвинувального акту від 30.10.2020р. у даному кримінальному провадженні, 29 вересня 2020 року приблизно о 22 годині 20 хвилин водій ОСОБА_3 керував технічно - справним автомобілем «ВАЗ 21154» р.н. НОМЕР_1 та рухався лівою смугою руху пр. Злуки м. Тернопіль в бік кільцевого перехресті вулиць Коновальця-Тарнавського-пр. Злуки. Рухаючись у вказаному напрямку зі швидкістю приблизно 50 км/год. і наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а також дорожньою розміткою 1.4.1 ПДР України та який встановлений навпроти будинку 23А на пр. Злуки м. Тернопіль, водій ОСОБА_3 не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5. 2.3. (б) ПРД України, які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Так, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити, що попереду у протилежному напрямку в лівій смузі руху перед вказаним нерегульованим пішохідним переходом зупинився автомобіль «Ford Transit» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , водій ОСОБА_3 в порушення вимог п. 18.4. ПДР України вчасно не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля «ВАЗ 21154» р.н. НОМЕР_1 , не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб переконатися, що на ньому немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а продовжив рух у зазначеному напрямку. Унаслідок порушення вищевказаних пунктів правил ОСОБА_3 не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що виїхавши на нерегульований пішохідний перехід допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину дороги в спокійному темпі ходьби зліва на право відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 21154» р.н. НОМЕР_1 . У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження, а саме: закритої травми правої нижньої кінцівки у вигляді уламкових переломів середньої третини діафізів (тіл) велико- і малогомілкової кісток гомілки, із зовнішніми ушкодженнями «поверхневої» рани передньої правої гомілки, які належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень - п.п. 2.1.1 а/, 2.1.2, 2.13 м/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог 18.4 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Під час проведення підготовчого судового засідання захисник звернувся до суду із клопотанням, яке підтримане обвинуваченим, про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, а порушене щодо нього кримінальне провадження просить закрити. У клопотанні зазначає, що водій ОСОБА_3 під час керуванням автомобілем марки «ВАЗ-21154» та рухаючись по проспекту Злуки в м. Тернополі 29 вересня 2020 року приблизно 22 год. 30 хв. в порушення вимог п. 18.4 ПДР України вчасно не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом та виїхавши на нього допустив наїзд на пішоходом ОСОБА_8 , в результаті чого ОСОБА_9 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Проте, заподіяну шкоду потерпілому було відшкодовано, обвинувачений та потерпілий примирилися, внаслідок чого є правові підстави для закриття кримінального провадження із звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 підтримав заявлене клопотання захисника, яке також повністю узгоджується із потерпілим, про що останній написав відповідне клопотання і зазначає, що матеріальна та моральна шкода обвинуваченим відшкодована, майнових претензій до обвинуваченого не мають і просять закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечив щодо задоволення вищевказаного клопотання та вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою.

Суд, розглянувши подане клопотання та заслухавши думку учасників провадження, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, виходячи із наступного.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України на підготовчому судового засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини 1 або частиною 2 статті 284 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 44 Кримінального кодексу України встановлено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Така ж позиція висловлена і Верховним Судом України у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005р., відповідно до якої умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти, як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

При вирішенні питання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності суд прийшов до переконання, що діяння, яке інкримінують обвинуваченому дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а також те, що існують умови та підстави, передбачені КК України для звільнення його від кримінальної відповідальності. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення, в даному випадку ОСОБА_3 , необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Підставою для його звільнення є певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує примирення винного з потерпілим.

З врахуванням вищенаведених підстав та умов, з огляду на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності не є правом, а є обов`язком суду, обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим.

В кримінальному провадженні Тернопільською місцевою прокуратурою в інтересах держави в особі Фінансового управління Тернопільської міської ради було також подано цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 від злочину в сумі 9850,29 грн., який підлягає залишенню без розгляду із роз`ясненням права на звернення із таким позовом в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 44, 46 КК України, ст.ст. 129, 284, 285, 286, 288, 314, 369-372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження №0002026, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 вересня 2020 року про його обвинувачення - закрити.

Цивільний позов прокурора Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фінансового управління Тернопільської міської ради про стягнення із ОСОБА_3 витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 в сумі 9850,29 грн. залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області на протязі 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1