Провадження № 1-кп/537/244/2020
Справа № 537/3094/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2020 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду в м. Кременчук в судовому засіданні в залі судового засідання у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 22.08.2020 року за №0000211, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, громадянина України, з базовою середньою освітою, який не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
12.08.2020 року близько 14 год. 10 хв. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де фізична особа-підприємець ОСОБА_6 здійснює свою підприємницьку діяльність, ОСОБА_5 з корисливим мотивом, з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу таємно викрав з полиці з товаром 8 наборів чайних ложок (по 3 шт. в кожному наборі), вартістю кожного набору 44 грн., на загальну суму 352 грн., 2 ножі кухонних «Це мені», прорисоване лезо 5Д, вартістю кожного по 36 грн., на загальну суму 72 грн., що належало ОСОБА_6 . Сховавши викрадене майно в рукава спортивної куртки та кишені шортів, ОСОБА_5 вийшов з приміщення магазину, не розрахувавшись за товар. В подальшому ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального проступку зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 424 грн.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку за обставин, наведених в обвинувальному акті. Дав показання про те, що в серпні 2020 року не працював, тому не мав джерел доходу. Оскільки потребував грошові кошти на власні потреби, то зайшов в магазин "Аврора" біля Центрального ринку в м. Кременчук, звідки викрав 8 наборів чайних ложок та 2 ножі, які заховав в рукава та кишені одягу, після чого покинув магазин, не оплативши товар на касі. Викрадене майно продав, отримані грошові кошти витратив на власні потреби.

Згідно ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодився обвинувачений, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого підтверджується його особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає вину обвинуваченого доведеною.

Таким чином, з дотриманням положень ст.337 КПК України щодо меж судового розгляду, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України, по факту таємного викрадення чужого майна.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого проступку, конкретні обставини справи, розмір заподіяної шкоди, а саме те, що від кримінального правопорушення тяжких наслідків не настало. ОСОБА_5 добровільно не відшкодував спричинені потерпілій матеріальні збитки.

Потерпіла не просила карати суворо ОСОБА_5 .

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, має задовільний стан здоров`я, проте будучі особою працездатного віку не має постійного місця роботи, а відповідно і легального джерела дохводу, не одружений, не перебуває під диспансерним або консультативним наглядом в психоневрологічному диспансері, проте з 2009 року перебуває на обліку в наркологічному диспансері.

Суду не подано негативних характеристик ОСОБА_5 за місцем проживання.

Обставиною, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, відсутні.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції закону за вчинений ним кримінальний проступок у виді громадських робіт. Судом не встановлено підстав, які унеможливлюють призначення вказаного виду покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази суду не подавались.

Долю речових доказів вирішити з дотриманням положень ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта у справі відсутні.

Під час досудового розслідування щодо ОСОБА_5 не обирався запобіжний захід. А тому враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, який не чинив перешкод у встановленні істини у справі, не ухилявся від органів досудового розслідування та суду, суд не вбачає ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання громадські роботи на строк сто двадцять годин.

Речові докази, а саме оптичний носій інформації (диск) з відеозаписами, який знаходить у прокурора в кримінальному провадженні, - зберігати в кримінальному провадженні, яке знаходиться в Кременчуцькій місцевій прокуратурі Полтавської області.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1