№707/11/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0000841 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , маючого погашену судимість за злочин проти власності,

та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_2 , маючого зняту судимість за злочин проти власності,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 05.11.2020 близько 04 години 00 хвилин, спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_6 з метою вчинення крадіжки прибули до с. Тубільці, Черкаського району на автомобілі марки Volkswagen Passat, р.н. НОМЕР_1 , де перебуваючи біля будинку № 15 по вул. Байбузівська ОСОБА_5 реалізуючи спільний злочинний умисел, упевнившись, що за його умисними протиправними діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, у момент коли ОСОБА_6 залишився біля автомобіля неподалік вказаного будинку та стежив за прилягаючою територією для негайного сповіщення ОСОБА_5 про появу сторонніх осіб та гарантуючи таким чином можливість уникнути затримання, ОСОБА_5 таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом відкриття вхідних дверей проник до підсобного приміщення вказаного домоволодіння, звідки викрав електропилу (циркулярку) марки «Matrix MS 1200-210 L-1», вартістю 1166 гривень 67 копійок, бензопилу марки «Stihl MS 180» помаранчевого кольору вартістю 2433 гривні 33 копійки, перфоратор марки «Bosch GBH 2-24 DSR», вартістю 1216 гривень 67 копійок, що належать власнику домоволодіння ОСОБА_4 , 1972 р.н., після чого ОСОБА_5 завантажив викрадене майно до автомобіля Volkswagen Passat, ду його чекав ОСОБА_6 , та вони з місця вчинення злочину з викраденим майном поїхали, чим завдали потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 4816 гривень 67 копійок, а у подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відтак суд, пояснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті і зазначив, що відшкодував завдану потерпілому шкоду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті і зазначив, що відшкодував завдану потерпілому шкоду.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що обвинувачені відшкодували йому завдану шкоду і просив їх суворо не карати.

Суд, допитавши обвинувачених, заслухавши думку потерпілого щодо міри покарання, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доведена «поза розумним сумнівом» і знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб та поєднана з проникненням у інше приміщення.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб та поєднана з проникненням у інше приміщення.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України є - щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 є рецидив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання;

відношення обвинуваченого до вчиненого (щире каяття, відшкодування завданих збитків);

ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких;

особливості й обставини вчинення злочину: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (корисливий мотив, мета привласнення чужої речі), спосіб (проникнення на територію, без вільного доступу), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (завдання матеріальних збитків);

відсутність обтяжуючих покарання обставин;

особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку в лікаря нарколога з 2016 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. Отримує замісну терапію. Неодноразово перебував на лікуванні в КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня ЧОР». Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 468 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

За вищевикладених обставин, враховуючи тяжкість скоєного злочину, особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним буде покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим суд бере до уваги визнання обвинуваченим вини, відшкодування завданих збитків у повному обсязі, позицію потерпілого, щодо міри покарання, та вважає за можливе призначити ОСОБА_5 мінімальну міру покарання передбачену санкцією статті.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання;

відношення обвинуваченого до вчиненого (щире каяття, відшкодування завданих збитків);

ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких;

особливості й обставини вчинення злочину: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (корисливий мотив, мета привласнення чужої речі), спосіб (пособництво в таємному проникненні на територію), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (завдання матеріальних збитків);

обтяжуючу обставину рецидив злочинів;

особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, ВІЛ-інфікований, вчинив злочин через місяць після закінчення іспитового строку за попередній злочин.

За вищевикладених обставин, враховуючи тяжкість скоєного злочину, особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним буде покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим суд бере до уваги визнання обвинуваченим вини, відшкодування завданих збитків у повному обсязі, позицію потерпілого, щодо міри покарання, та вважає за можливе призначити ОСОБА_6 мінімальну міру покарання передбачену санкцією статті.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов не заявлено.

З обвинувачених необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати за залучення експерта в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, у сумі 2288,30 грн.грн.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, у відношенні тих доказів по яким було надано суду відповідні постанови про їх визнання такими.

05.11.2020 року ОСОБА_5 було затримано, на підставі протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 07.11.2021 року був звільнений з під варти.

05.11.2020 року ОСОБА_6 було затримано, на підставі протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину з того часу він перебуває під вартою.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_6 слід залишити попередню тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 , залишити без змін, та продовжити строк його дії до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 , рахувати з дня набрання вироком суду законної сили, зарахувавши йому попереднє ув`язнення у загальний строк покарання, з 05.11.2020 року, по день набуття вироком законної сили, з розрахунку день за день.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , рахувати з дня набрання вироком суду законної сили, зарахувавши йому попереднє ув`язнення у загальний строк покарання, з 05.11.2020 року по 07.11.2020 року, з розрахунку день за день.

Після набрання вироком законної сили, речові докази, а саме:

-чотири сліди папілярних візерунків; відеофайли із записами подій, що мали місце 05.11.2020 у приміщенні ломбарду «Благо», що знаходиться за адресою: м. Черкаси вул. Небесної Сотні, 57/3. які записано на DVD-R диск; Дактилокарту на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Черкаського РВП ЧВП - знищити;

-електропилу «Matrix» MS 1200-210 L/l; Бензопила марки «SHTIL MS -180», які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Черкаського РВП ЧВП повернути ОСОБА_4 , як власнику;

-автомобіль марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , 1989 року випуску, бежевого кольору, який поміщено на спеціальний майданчик ГУНП для тримання транспортних засобів, за адресою: Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21 повернути ОСОБА_9 , як власнику;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 та ключ від автомобіля, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Черкаського РВП ЧВП, за адресою: м. Черкаси, пров. Медичний, 3 - повернути ОСОБА_9 , як власнику;

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», вилучений у ОСОБА_5 якийпередано на зберігання до камери зберігання речових доказів Черкаського РВП ЧВП, за адресою: м. Черкаси, пров. Медичний, 3 повернути останньому як власнику;

-мобільний телефон марки «Мeizu», вилучений у ОСОБА_6 який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Черкаського РВП ЧВП, за адресою: м. Черкаси, пров. Медичний, 3 повернути останньому як власнику.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.11.2020 року з електропили «Matrix» MS 1200-210 L/l, бензопили марки «SHTIL MS -180»,.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.11.2020 року з автомобіля марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , 1989 року випуску, бежевого кольору; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 та ключ від даного автомобіля.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати по 1144 грн. 15 коп. з кожного.

Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1