Справа № 750/9301/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/235/21
Категорія - домашній арешт. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 січня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 348 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю і жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, з повною загальною середньою освітою, не працюючому, неодруженому, замінений запобіжний захід з утримання під вартою на домашній арешт із забороною цілодобово залишати місце проживання, строком на 2 місяці, до 21 березня 2021 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції вказав на те, що прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні засоби не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 та замінив тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду в частині заміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 скасувати, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 тримання під ватою з подальшим поміщення до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Аргументує тим, що висновки суду про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, а також вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, нічим не обґрунтовані.

Ризик переховування ОСОБА_6 від суду обґрунтовується тим, що він обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких є особливо тяжким і за який передбачене покарання від 9 до 15 років або довічне позбавлення волі, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання у разі визнання його винуватим, ОСОБА_6 зможе переховуватись від суду та залишити територію України.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може впливати на свідків з метою зміни останніми своїх показань на його користь. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 раніше вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, життя та здоров`я особи. Обравши ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд фактично створив передумови для ухилення обвинуваченого від суду та здійснення ним впливу на свідків, які викривають його злочинну діяльність.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив змінити обраний ОСОБА_6 домашній арешт на запобіжний захід у виді тримання під вартою, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти доводів сторони обвинувачення та просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вказуючи, що свідки по справі працівники поліції, що унеможливлює вплив на них обвинуваченого, минулий вирок скасований з процесуальних порушень, а тому обвинувачений, який перебував під вартою на стадії досудового розслідування з 2016 року відбув покарання за виключенням двох трьох місяців, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового розгляду регламентується положеннями статті 331 КПК України, у порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Після скасування Чернігівським апеляційним судом 31 травня 2019 року вироку місцевого суду і призначення нового судового розгляду, кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді один рік і сім місяців. В цілому відомості до ЄРДР за № 0004653 були внесені ще 18 травня 2016 року і обвинувачений чотири роки і сім місяців перебував під вартою. Судовий розгляд розпочатий спочатку через заміну складу суду.

Обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути ( пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017).

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження або обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий, прокурор повинні викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції, після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, його вік, та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків у місці його проживання, має постійне місце проживання, батька, з яким підтримує відносини, тривалість часу тримання обвинуваченого під вартою, прийшов до обґрунтованого висновку про можливість пом`якшення запобіжного заходу на домашній арешт.

Враховуючи тривалість строку тримання обвинуваченого під вартою, його характеризуючі дані, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором обставин, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти таким ризикам, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість обвинуваченому ОСОБА_6 пом`якшити вид запобіжного заходу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 січня 2021 року про заміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на менш суворий запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11