Справа № 314/405/18
Провадження № 1-в/314/831/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2020 м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Вільнянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
засуджений 26.05.2020 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185,75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням 1 рік;
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
представника установи ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло зазначене клопотання, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 з 02.07.2020 перебуває на обліку у Вільнянському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області.
1 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII), яким внесені зміни до частини першої статті 185 КК щодо покарання, у зв`язку із чим, в поданні ставиться питання про приведення вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.05.2020 у відповідність до вимог Закону від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII у частині вирішення питання про зниження призначеного покарання до максимальної межі за частиною першою статті 185 КК, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому.
Суд, дослідивши матеріали подання, вислухавши думку учасників судової справи, приходить до такого висновку.
ОСОБА_3 засуджений вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.05.2020 за ч. 1 ст. 185 КК до одного року позбавлення волі, на підставі статті 75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
Відповідно до статті 76 КК вироком суду на засудженого були покладені наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за мажі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації..
На момент розгляду подання засуджений перебуває на обліку в органі пробації, як особа, яка звільнена від відбування покарання з випробуванням.
У відповідності до пункту 13 частини першої статті 537 КПК під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частиною другою і третьою статті 74 КК. Згідно із частиною першою статті 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Отже ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 статті 185 КК. Після його засудження набрав чинності Закон від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, яким санкція частини першої статті 185 КК змінилась в бік пом`якшення.
В свою чергу за змістом частини третьої статті 74 КК призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Формулювання другого речення частини третьої статті 74 КК у виді «…відбуте засудженим покарання зараховується…» свідчить про можливість застосування даної норми Закону лише у випадку відбуття засудженим покарання.
Проте в даній ситуації засуджений був звільнений від відбуття призначеного покарання на підставі статті 75 КК (див. пункт 9), що виключає застосування частини третьої статті 74 КК та пункту 13 частини першої статті 537 КПК. Так само і за правилами частини першої статті 72 КК складають виключно покарання та зарахування строків попереднього ув`язнення, а стаття 75 КК не передбачає повторюваності застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Крім того і частина перша статті 5 КК виокремлює саме осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Суд наголошує, що будь-якого сенсу перераховувати покарання особі, яка звільнена від його відбування не має і не впливає на становище особи, яка і продовжує виконувати обов`язки покладені судом при такому звільнені.
Виходячи з вищевикладеного підстав для приведення вироку у відповідність до вимог Закону від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII у частині вирішення питання про зниження призначеного покарання до максимальної межі засудженому немає, а тому в задоволенні подання необхідно відмовити.
Керуючись статтями 371, 372, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання Вільнянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про приведення вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.05.2020 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до чинного законодавства відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи діб з дня її ухвалення.

Суддя ОСОБА_1
22.09.2020