Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0002860 від 28.09.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0002860 від 28.09.2020 року.
Клопотання обґрунтовується тим, що приблизно об 11:05 28.09.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зустрівся із неповнолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У подальшому, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаного із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинене щодо неповнолітньої особи.
Реалізуючи свій злочинний намір, в період приблизно о 13:30 28 вересня 2020 року ОСОБА_4 запросив неповнолітню ОСОБА_7 до лісополоси, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Виговського, 13.
Отже, ОСОБА_4 , перебуваючи разом із неповнолітньою ОСОБА_7 у лісополосі за адресою: АДРЕСА_1 , після вживання спиртних напоїв, потягнув за руки та волосся неповнолітню ОСОБА_7 , після чого роздягнув останню та наказав лягти на землю, при цьому погрожуючи їй вбивством. Далі ОСОБА_4 з метою подолання волі неповнолітньої ОСОБА_7 , всупереч її відмови від вступу в статевий зв`язок, почав душити останню, після чого вступив з нею в статевий зв`язок природнім способом.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинене щодо неповнолітньої особи (зґвалтування), а саме у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 152 КК України.
На підставі зібраних доказів 29.09.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки санкція цієї частини статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.
Метою продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий та прокурор вважають наступні ризики.
По-перше переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на що вказує та обставина, що останній, усвідомивши невідворотність покарання (за вчинення даного кримінального правопорушення передбачено позбавлення волі) може зникнути від органу досудового розслідування та переховуватись, що, в свою чергу, призведе до неможливості закінчення розслідування та постановлення судового рішення в розумні строки.
По-друге, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу, законного представника шляхом вмовляння, підкупу; може схиляти потерпілу, законного представника до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Також, підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність.
На даний час, у кримінальному провадженні призначено судово молекулярно-генетичну експертизу; комплексну амбулаторну судово психолого-генетичну експертизу відносно ОСОБА_7 , проведення яких на даний час триває.
Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду.
З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, у зв`язку з чим прокурор звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду.
У судовому засіданні прокурор внесене до суду клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Захисник, ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив відмовити, та застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання у зв`язку з наступним.
30.09.2020 ухвалою Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.11.2020 р.
13.11.2020 керівником Київської місцевої прокуратури № 7 строки досудового розслідування продовжено до 3-х місяців.
17.11.2020 ухвалою Подільського районного суду м. Києва продовжено запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до 29.12.2020.
22.12.2020 ухвалою Подільського районного суду м. Києва було продовжено строки досудового розслідування до 5-х місяців.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені у статті 178 КПК України.
Злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі строком до 12 років.
На вимогу ст. 194 КПК України перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України») відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).
А відтак, аналізуючи вищезазначене, слідчий суддя виходить з того, що у ОСОБА_4 відсутнє постійне місце проживання у м. Києві, він є уродженцем м. Луганська та може виїхати туди з метою переховування; не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.
При аналізі ризику незаконного впливу на потерпілу слідчий суддя виходить з того, що злочини вчинено із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, у зв`язку з чим існують реальні підстави протиправного впливу на потерпілу.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які інкримінує йому орган досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів враховує репутацію підозрюваного, раніше не одноразово судимого, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, наявність місця реєстрації на тимчасово окупованій території та відсутність міцних соціальних зав`язків (відсутність утриманців).
А відтак, суд, проаналізувавши вищенаведені ризики, приходить до висновку, що вони не зменшилися, тобто є достатні підстави для задоволення клопотання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , оскільки стороною захисту не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на даній стадій досудового розслідування, зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Керуючись п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , а відтак, наявні правові підстави для задоволення клопотання.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177 - 178, 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 205, 309, 331, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за кримінальним провадженням № 0002860 від 28.09.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити;
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 19 лютого 2021 року включно, без визначення застави, залишивши останнього утримуватися в слідчому ізоляторі;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1