У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.09.2020 Справа №607/16037/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні в залі суду у місті Тернополі, в порядку ст.107 КПК України клопотання дізнавача сектору дізнання ОДР Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному проваджені №0000406,-
встановив:
Дізнавач сектору дізнання ОДР Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження за №0000406 від 20.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про арешт майна.
З метою забезпечення розумних строків прийняття процесуального рішення, в порядку ст.28 КПК України, враховуючи подану дізнавачем письмову заяву, клопотання доцільно розглянути без його участі.
У клопотанні зазначено наступне: «20.09.2020 року близько 01:57 год. працівниками патрульної поліції було зупинено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у якого під час перевірки посвідчення водія, виявили ознаки підробки.
Відомості про дану подію 20 вересня 2020 внесені дізнавачем СД ОДР Тернопільського відділу поліції ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000406.
20 вересня 2020 року у зв`язку з необхідністю проведення технічної експертизи документів, інших експертиз чи слідчих дій у кримінальному провадженні №0000406, під час проведення огляду місця події, вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 04.09.2018 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди. Так, згідно вимог ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального проступку, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Положенням ч.2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.
Частиною ч.1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вказаний автомобіль, ключі та свідоцтво про реєстрацію ТЗ постановою (дата)слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Окрім того, вказане посвідчення водія містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів які необхідні для проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, для дослідження усіх обставин справи, а також те, що незастосування арешту даного майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування може призвести до приховування, пошкодження, зникнення даного майна або знищення слідової інформації на ньому».
ОСОБА_5 будучи повідомленим про час та дату розгляду клопотання до суду не з`явився, причини не повідомив, що у відповідності до ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання по суті.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 40-1 дізнавач уповноважений: звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення в кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втратити, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні. Арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення чи стягнення із юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, як виду покарання.

На думку суду, майно зазначене у клопотанні органом досудового розслідування обґрунтовано вважається предметом на якому могли зберегтись сліди вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі постанови дізнавача сектору дізнання ОДР Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 21 вересня 2020 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 04.09.2018 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказам у кримінальному провадженні.

Оцінивши доводи дізнавача викладені у клопотанні з додатками слідчий суддя відзначає обґрунтованість та підставність клопотання.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі («Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Враховуючи вищевикладене та те, що для забезпечення завдання кримінального провадження вбачається необхідність у накладенні арешту на майно вказане у клопотанні сторони обвинувачення враховуючи доведеність слідчим обставин які вказують на те, що у разі не накладення арешту дані речі які містять ознаки речових доказів можуть бути втрачені, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 22, 94, 98, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 04.09.2018 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 04.09.2018 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дозволити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Виконання ухвали покласти на дізнавача сектору дізнання ОДР ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 та зобов`язати повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту.
Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором. Слідчий прокурор після отримання судового рішення повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1