Номер провадження: 11-сс/813/87/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2020 року у кримінальному провадженні №0004914 від 27.12.2018 року, -

встановив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою до 08.02.2021 року включно, з можливістю внесення застави у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 17.04.2019 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.
З представлених апеляційному суду матеріалів убачається, що 08.12.2020 року до Київського районного суду м. Одеси з клопотанням звернувся старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженим прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0004914 від 27.12.2018 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2020 року задоволено вказане клопотання слідчого та відносно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 08.02.2021 року включно, з можливістю внесення застави у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1471400,00 грн., в межах строку досудового розслідування.
Мотивуючи прийняте рішення про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику у виді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує на те, що прокурор в судовому засіданні та слідчий в своєму клопотанні не навели наявність ризиків для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також зазначає, що слідчим суддею при постановленні ухвали було порушено безпосередність дослідження доказів, наданих на підтвердження обґрунтованої підозри слідчим. Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Разом з тим, зазначає, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, а саме зареєстрований та проживає разом матір`ю та батьком, який є інвалідом 2 групи та потребує допомоги, на обліку в психоневрологічному диспансері та під наглядом лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, а також є особою молодого віку. Крім того, вважає підозру необґрунтованою, оскільки в діях підозрюваного ОСОБА_7 не має складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача; захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0004914 від 27.12.2018 року за фактом вчинення злочинів, за ч. 3 ст. 307 КК України.
13.11.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 307 КК України.
14.11.2020 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з можливістю внесення застави у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, до 12.12.2020 року.
11.12.2020 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст. 199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.
З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.
Мотивуючи неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою слідчий зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004914 від 27.12.2018 року не закінчено та задля його завершення необхідно провести ряд слідчих дій, які буде неможливо здійснити у разі ухилення підозрюваного від досудового розслідування та суду, незаконного впливу підозрюваним на свідків, перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином.
Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 підозри, яка була повідомлена у відповідності до вимог Глави 22 Кримінального процесуального закону України, необхідність завершення досудового розслідування, а також існування ризиків, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, виправдовує продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , та дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.
Апеляційним судом встановлено, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, відсутність у нього місця роботи, та той факт, що існуючі ризики не зменшились, у зв`язку з чим дійшов вірного висновку про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_10 , підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як слідчим суддею районного суду, так і апеляційним судом, встановлено не було.
Разом з тим, спростовуються твердження захисника щодо невмотивованості в оскаржуваній ухвалі неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки слідчий суддя врахувавши, обставини передбачені ст. 178 КПК України, дійшов висновку про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з яким апеляційний суд погоджується, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, та з урахуванням наявності на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у скоєнні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, існування ризиків та необхідністю проведення ряду слідчих дій органом досудового розслідування та виконанню вимог ст. 290 КПК України, у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4