Провадження № 1-кс/643/4853/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого Московського ВМ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0004871 від 20.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, азербайджанця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, неофіційно працюючого в готелі «Домашній Уют» адміністратором, шашличником, охоронцем, раніше не судимого, однак притягувався до кримінальної відповідальності у 2016 році, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.11.2020 приблизно о 15 год. 30 хв., маючи умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи та поєднаний з проникненням у приміщення, діючи з корисливих мотивів, заздалегідь продумавши план вчинення злочину, переконавшись, що в приміщенні магазину відсутні покупці та з метою не бути викритим потерпілою, за допомогою медичної маски, вжив заходи до схову обличчя. Після цього, з метою незаконного збагачення шляхом заволодіння чужим майном, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет схожий на пістолет, яким він мав на меті здійснити погрозу в бік потерпілої, шляхом вільного доступу через вхідні двері проник до приміщення продовольчого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП « ОСОБА_7 ». Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, ОСОБА_8 , тримаючи предмет схожий на пістолет у правій руці, підійшов до вітрини, за якою знаходилась на своєму робочому місці продавець ОСОБА_8 , та погрожуючи застосуванням пістолету, демонструючи його на відстані приблизно 50 см від тулуба потерпілої, висловив вимогу передачі грошових коштів з каси магазину. Потерпіла ОСОБА_8 сприйняла вказаний предмет за справжній пістолет, реально усвідомлюючи небезпеку для свого життя, злякалася, але не виконала вимогу передачі грошей. Після цього, ОСОБА_6 , відкотивши тумбу входу, пройшов через вітрину магазину та відкрито з полиці стелажа за вітриною магазину, заволодів з картонної коробки грошовими коштами касою вказаного магазину в сумі 2341 гривень, що належать ФОП « ОСОБА_7 », та тютюновими виробами - цигарками з фільтром ТМ LM Loft 4 в кількості 2-х одиниць, вартість яких встановлюється. Потім ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, звернувши майно на свою користь та розпорядився ним у подальшому на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду ФОП « ОСОБА_7 » на суму, що встановлюється.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у приміщення.
Слідчий в клопотанні посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та вказував, що ОСОБА_6 вчинив умисний особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна, ніде не працює, законних джерел отримання заробітку не має, не володіє міцними соціальними зв`язками, що негативно впливає на його репутацію та свідчить про стійкий злочинний асоціальний настрій.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного особливо тяжкого злочину проти власності, у органу досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваного ОСОБА_6 можуть виникнути передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України спроби:

- переховуватись від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що у разі визнання останнього винним судом, ОСОБА_6 може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років;

- незаконно впливати на свідків, потеплілих у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, ніде не працює, законних джерел отримання заробітку не має, постійного місця роботи не має, не володіє міцними соціальними зв`язками та раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_6 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Крім того, зважаючи на обставини та складність кримінального правопорушення, враховуючи те, що для проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження необхідний тривалий час у зв`язку з проведенням ряду слідчих експериментів з усіма процесуальними особами, їх одночасних допитів, пред`явлень осіб для впізнання, що мають значення для кримінального провадження, проведення інших слідчих (розшукових) дій, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання та обранні стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, у задоволенні клопотання просив відмовити, зазначив, що підозра необґрунтована, ризики не доведені. Вказав, що його підзахисний не заперечує самого факту події, але не згоден з кваліфікацією кримінального правопорушення. Також потерпілій особі ФОП повністю відшкодовано завдану шкоду, вони претензій у зв`язку з цим, не мають. ОСОБА_6 особисто приніс вибачення продавцю, яка також є потерпілою у кримінальному провадженні, наразі вирішується питання про відшкодування завданої їй шкоди. Звернув увагу суду на те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, співпрацює зі слідством, у зв`язку з чим, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням засобу електронного контролю та покладанням на нього обов`язків, передбачених КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 , підтримав позицію свого захисника, просив обрати стосовно нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а цілодобовий домашній арешт. Вказав, що вибачився перед потерпілою, наразі вирішується питання про відшкодування завданої їй шкоди. Щиро каявся у скоєному та запевнив суд, що у подальшому такого не трапиться.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників кримінального провадження приходить до наступного.

23.11.2020 за погодженням із прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 . ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, що підтверджується: протоколом огляду місця події від 20.11.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом впізнання особи з потерпілою ОСОБА_8 ; протоколом огляду речей, а саме відео з камер відеоспостереження за 20.11.2020.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, не одружений, працює в готелі «Домашній Уют» адміністратором, шашличником, охоронцем, раніше не судимий, однак притягувався до кримінальної відповідальності у 2016 році, що, на думку слідчого судді, свідчить про недостатність застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризику того, що останній буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з вчиненням тяжкого кримінального правопорушення та у зв`язку з суворістю покарання за вчинений злочин у разі визнання його винуватості, крім того, підозрюваний незаконно впливати на свідків, оскільки з ними на даний час ще не проведено усіх необхідних слідчих (розшукових) дій, у тому числі допитів, одночасних допитів раніше допитаних осіб по даному кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, настання кожного окремо, та усіх у сукупності ризиків можливе і з урахуванням невідворотності призначення реального покарання особі, оскільки санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Тимошенко проти України" вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» N.°14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.
При таких обставинах слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити і до підозрюваного ОСОБА_6 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави, оскільки даний злочин вчинений із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 днів з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 13-38 години 22.11.2020.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 13-38 години 20.01.2021.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: «_____» ______2020 року ________________________________________