У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, згідно заяви ОСОБА_5 .

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Представник заявника ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.
Посилаючись на вимоги ст. ст. 214, 303 КПК України, зазначає, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання, передчасно провів аналіз об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони та інших ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого. 1 ст. 366 КК України, оскільки наявність вказаних ознак необхідно встановлювати під час здійснення досудового розслідування шляхом проведення допитів, вилучення необхідних документів, тощо, і, лише після проведення необхідних слідчих дій, можливо зробити висновок про наявність або відсутність об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення або не вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою.
Скарга обґрунтована тим, що 03.11.2020 р. ОСОБА_5 звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, але, в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості до ЄРДР внесені не були, у зв`язку з чим він подав скаргу.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя встановив, що 03.11.2020 р. ОСОБА_5 звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
У заяві ОСОБА_5 зазначив, що на адресу Головного управління ДПС у Миколаївській області, ним подана заява про переведення на вакантну посаду головного державного ревізор-інспектора відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Миколаївській області. 19.10.2020 р. йому надано пропозицію із зазначенням двох вакантних посад. Вказана пропозиція містила недостовірну інформацію про те, що від нього заява про переведення не надходила, що не відповідає дійсності. За такого, на думку скаржника, в діях в.о. начальника ГУ ДПС у Миколаївській області ОСОБА_7 , який підписав пропозицію, вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
Врахувавши, що заява ОСОБА_5 всупереч вимог ст. 214 КПК України не містить будь-яких об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення злочинних дій за ознаками кримінальних правопорушень, виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін) зазначених злочинів, слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги.

Враховуючи, що від представника заявника ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі та участі заявника ОСОБА_5 апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, ухвалює рішення за результатами письмового провадження. Вивчивши матеріали, надані судом, та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд призначив до розгляду апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
При цьому, за вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_5 10.11.2020 р. звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві із заявою про вчинення в.о. начальником Головного управління ДПС в Миколаївській області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КПК України.
У заяві, ОСОБА_5 зазначав, що у наданій йому відповіді пропозиції вакантних посад Головного управління ДПС у Миколаївській області, за підписом ОСОБА_7 , вказана недостовірна інформація, а саме про ненадання ним заяви про переведення на вакантні посади Головного управління ДПС у Миколаївській області, яка в дійсності була подана ним, що на думку ОСОБА_5 свідчить про вчинення в.о. начальником Головного управління ДПС в Миколаївській області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КПК України.

Стаття 366 КК України, передбачає кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
Відповідно до примітки ст. 358 КК України, під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру.
Викладені в заяві ОСОБА_5 відомості не містять об`єктивних даних, які могли б вказувати про можливе спричинення наслідків правового характеру, а відтак викладена в заяві інформація не свідчить про можливе вчинення начальником Головного управління ДПС в Миколаївській області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 , а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 406, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2020 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без змін, апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
____________________ _____________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3