Справа № 2018/4984/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова заяву заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

встановив:

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.06.2012 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 187 ч.4, 186 ч.2, 15 ч.3- 186 ч.2, 393 ч.2 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 13 років позбавленняя волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29.08.2013 року вирок стосовно ОСОБА_5 залишено без змін.
24.11.2020 року до суду звернувся заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в якій просить поновити пропущений строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 на користь держави всього належного йому майна, оскільки 28.03.2015 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану, та повторно пред`явлено не був, а засуджений є власником частини квартири АДРЕСА_1 , на яку було накладено арешт в рамках іншого кримінального провадження. А тому вирок суду від 15.06.2012 року залишається не виконаним.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти вказаної заяви, та вказав, що на вказану частку квартири накладено арешт в межах виконавчого провадження стосовно стягнення з нього аліментів на утримання дитини, та вказаний строк пропущений не з поважної причини, та вказана квартира є його єдиним житлом.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заяву, та просив її задовольнити.
Оскільки вирок суду винесено відносно ОСОБА_5 до дня набрання чинності КПК України 2012 року, суд вважає за необхідне розглянути вказану заяву в порядку, передбаченому КПК України 1960 року.
Положеннями ст. 409 КПК України (в редакції 1960 року) передбачено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
Засудженому ОСОБА_5 за вироком суду було призначено покарання у вигляді конфіскації майна, що є його власністю, та відповідний виконавчий лист було спрямовано до Чугуївської ОДПІ у Харківській області для подальшого звернення в органи виконавчої служби, який повернувся до суду 06.02.2014 року для приведення його у відповідність вимогам. У зв`язку з чим, 11.02.2014 року вказаний виконавчий лист було спрямовано повторно Чугуївської ОДПІ у Харківській області для подальшого звернення в органи виконавчої служби, після чого до суду він не повертався.
Відповідно до відповіді від 05.11.2020 року Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків), вказаний виконавчий лист постановою державного виконавця від 28.03.2015 року був повернутий стягувачу, та повторно до виконавчої служби не пред`являвся.

Оригінал вказаного виконавчого листа в матеріалах справи відсутній, видати його дублікат заявник не просить.

Судом встановлено, що засудженому на праві власності належить частини квартири АДРЕСА_1 , на яку накладено арешт в рамках іншого кримінального провадження, та в межах ВП №43958503.
Відповідно до ст. 403 КПК України (в редакції 1960 року) вирок, ухвала і постанова суду, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх державних і громадських підприємств, установ і організацій, посадових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України 1960 року, у разі якщо вирок або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який надсилається на виконання органам державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною 3 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» від №606-ХІУ від 21.04.1999р. із змінами та доповненнями (далі по тексту - ЗУ №606-ХІУ) встановлено, що за виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступають органи доходів і зборів.
У відповідності до ч. 1 ст. 371 ЦПК України (в ред. 2004 року) стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За змістом ч.ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

З огляду на викладене, враховуючи, що оригінал виконавчого листа до суду не повертався, в матеріалах справи відсутній, та його місцезнаходження невідоме, тому поновити строк його виконання не вбачається можливим, та доказів на підтвердження поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання заявником не надано, а тому в задоволенні вказаної заяви суд вважає за необхідне відмовити.
Керуючись п. 8 ч.1 ст.324, ст.ст.403-404 КПК України(в редакції 1960 року) суд, -
постановив:

В задоволенні заяви заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти діб з моменту її проголошення до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова.

Головуючий суддя ОСОБА_1