САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1673/20
Провадження № 1-кп/726/150/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.12.2020 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне №0000297 від 05.10.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 13.10.2008 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 05.11.2012 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 20.02.2014 Хотинським районним судом Чернівецької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_2 , українець, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 18.05.2015 Глибоцьким районним судом

Чернівецької області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт;

- 19.06.2015 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 22.03.2016 Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 02.06.2016 Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 21.10.2016 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч.3 ст.186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 05.10.2020, близько 16:30 години, перебуваючи неподалік стадіону «Мальва», що по вул. Галицький Шлях, 1, м. Чернівці, рухаючись по лісосмузі в напрямку від річки Прут до стадіону «Мальва», реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужого майна, підійшли до ОСОБА_8 та діючи умисно, відкрито, протиправно, з метою особистого збагачення та корисливим мотивом, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, шляхом утримання останнього за шию, відкрито заволоділи чорною сумкою ОСОБА_8 , яку останній тримав на плечі та в якій знаходились грошові коштами в сумі 290 гривень, заробітна картка «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «MAXCOM», модель «ММ814», вартість якого згідно висновку експерта №605-Р від 09.10.2020 могла становити 397 гривень 15 копійок, із сім-картою «Водафон», вартістю 25 гривень.

Після чого, відпустивши потерпілого, з місця вчинення злочину втекли у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 687 гривень 15 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, зазначив, що у скоєному щиро розкаюються та просив суворо його не карати.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, зазначив, що у скоєному щиро розкаюються та просив суворо його не карати.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 просив суд призначити покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_9 згідно чинного законодавства.

Показання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що його рішення є добровільним і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що його рішення є добровільним і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинувачених та кваліфікація їх дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , ОСОБА_5 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а їхні дії органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто грабіж, поєднаний з насильством, який не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно, кваліфіковано правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченими кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше неодноразово судимий, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, вважає що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства та він заслуговує на покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових злочинів.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченими кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , встановлено, що він раніше неодноразово судимий, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та у лікаря нарколога.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, у вересні 2020 року звільнився з місць позбавлення волі, але належних висновків не зробив і знову вчинив злочин проти власності, а тому вважає що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства та він заслуговує на покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 нових злочинів.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , залишити попередньо обрану, тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 16.00 год. 16.10.2020 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , залишити попередньо обрану, тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 16.00 год. 16.10.2020 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Речові докази: мобільний телефон марки «Maxcom», модель «ММ814», чорного кольору повернути за належністю потерпілому ОСОБА_8 ; DVD R диск із відеозаписами, чек № НОМЕР_1 з ломбарду залишити в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст. 473 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1