Справа № 366/3206/20
Провадження № 3/366/447/20
У Х В А Л А
В С Т А Н О В И В:
Крім того, слідчий просить вказані речові докази після проведення відповідних експертиз передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів на території Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області, по вул. Київська, 25 смт. Іванків Іванківського району Київської області.
28.12.2020 року, в службовому кабінеті № 29 Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області, під час затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, а саме гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено до Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області , мобільний телефон марки «Huawei P Smart Plus Black», номер телефона НОМЕР_1 .
В даному ж випадку вилучені предмети та речі є речовими доказами вчинення кримінального правопорушення та можуть містити в собі докази, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами необхідні для проведення досудового розслідування, а тому з метою збереження речових виникає необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.
У зв`язку із викладеним, у досудового слідства виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.
В зв`язку з вищезазначеними обставинами, слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
В судове засідання слідчий та власник майна не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені вчасно. Відповідно до ч.1 ст.170 КПК неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, ознайомившись з матеріалами доданими до клопотання та перевіривши відповідність даного клопотання вимогам ч. 7 ст. 237 КПК України, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Відповідно до положень ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчим у клопотанні доведено, що тимчасово вилучені предмети та речі, є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, в межах кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Вилучені речі мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, а незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт тимчасово вилученого майна, може призвести до зникнення, втрати, чи пошкодження слідової інформації, що перешкоджатиме проведенню повного, всебічного досудового розслідування.
На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя вважає, що є необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, яке було виявлено та вилучено в ході затримання особи.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007р. у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільними інтересами та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
За таких обставин та керуючись вимогами ст. ст.131, 167, 170-172, 369, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: вилучені до Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області під час затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, а саме гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон марки «Huawei P Smart Plus Black», номер телефона НОМЕР_1 .
Речові докази: мобільний телефон марки «Huawei P Smart Plus Black», номер телефона НОМЕР_1 - залишити зберігати в кімнаті зберігання речових доказів на території Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області, по вул. Київська, 25 смт. Іванків Іванківського району Київської області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора начальника Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 .
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвалу про арешт майна передати для виконання уповноваженому на це органу.
Копію ухвали вручити прокурору та надати іншим заінтересованим особам.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1