Справа № 503/1348/20
Провадження №1-кс/503/257/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Кодима

Слідчий суддя Кодимського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника СД Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000042 від 04 вересня 2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України,

встановив:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням в якому просив: надати тимчасовий доступ до інвентарної книги нерухомого майна, а саме: гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка зберігається в суб`єкта господарювання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю ознайомитись з нею та її вилучення.

Надати дозвіл на виконання ухвали начальнику СД Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , дізнавачу-інспектору СД Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 та прокурору Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 .

При цьому, дізнавач просив розглянути його клопотання без виклику в судове засідання ОСОБА_5 , оскільки існують реальні підстави вважати, що вказані документи можуть бути знищено.

Обґрунтування клопотання:

04.09.2020 року до Кодимського ВП надійшло звернення ОСОБА_7 , мешканця АДРЕСА_3 про те, що група осіб з числа ОСОБА_8 , ОСОБА_9 мешканців АДРЕСА_4 та приватного підприємця ОСОБА_10 підробили та використовують правовстановлюючі документи на належне йому гаражне приміщення.

На підставі вказаного звернення 04.09.2020 року відомості внесено до ЄРДР за

№0000042 за фактом підроблення документів, тобто вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування.

Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_7 надав покази того, що за адресою: АДРЕСА_5 проживає його матір ОСОБА_11 , до 10.10.2018 року за вказаною адресою проживав його нині покійний батько ОСОБА_12 .

В 1986 році ОСОБА_13 , котрий проживав за вказаною адресою в квартирі АДРЕСА_6 до кінця 1980 років, побудував гаражне приміщення в дворі вказаного будинку.

12.06.1989 року ОСОБА_12 придбав вказане гаражне приміщення в

ОСОБА_13 про, що в нього є розписка. Після чого ОСОБА_12 оформив право власності на зазначене гаражне приміщення та прибудоване до нього господарче приміщення (технічний паспорт та реєстраційне повідомлення Кодимського БТІ від 25.05.1994 року). У вказаний гараж проведено світло та встановлено лічильник, користувачем якого являвся його батько. З того часу й до настання смерті батько використовував гаражне приміщення за належністю, автомобіль ГАЗ 2410, котрим він володів та користувався зберігається там й на даний час.

В минулому році він з метою оформлення права власності на вказане гаражне та підсобне приміщення звернувся до КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для інвентаризації та виготовлення технічної документації на вказані споруди (технічний паспорт від 03.06.2019 року), після чого в ІНФОРМАЦІЯ_2 реєстратором 01.06.2020 року зареєстровано право власності на вказані споруди розташовані за адресою: АДРЕСА_7 , на його ім`я та видано Витяг з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

31.08.2020 року в обідній час ОСОБА_14 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_15 прибули до його матері, де на той час перебував і він та стали в грубій формі вимагати, звільнити вказане гаражне приміщення, на яке з їх слів в них є документи права власності, та яке як вони вважають, що займають незаконно. На його переконання про те, що гаражне приміщення належить йому на праві власності вказані громадяни не зважали, при цьому ОСОБА_16 сказав, що в разі добровільного не звільнення ним гаражного приміщення він сам зріже запірний пристрій на воротах, викотить автомобіль та повикидає на вулицю наявне там його майно. Після чого не досягши ніяких домовленостей, вказані громадяни пішли від них.

02.09.2020 року на воротах вказаного гаражного приміщення він побачив приклеєний лист паперу білого кольору, на котрому маркером чорного кольору написано наступне: « ОСОБА_17 звільнити незаконно захоплене приміщення гаражу, яке Вам не належить. Прохання: звільнити його до 4.09.2020 р. Бо будемо приймати міри. 02.09.2020 р.».

08.09.2020 року до нього звернулась його матір та повідомила, що вказані громадяни захопили гаражне приміщення повісивши на двері навісний замок. Зважаючи на дані обставини він зателефонував на службову лінію 102 та повідомив про них. Після чого на місце події прибула СОГ Кодимського ВП та працівники поліції зафіксували даний факт, в той час ОСОБА_14 зняла самовільно встановлений замок та забрала його з собою.

Того ж дня на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 він побачив рішення сесії

(№1902-VІІ від 11.06.2020 року) про виділення ОСОБА_14 земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу на прибудинковій території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі йому стало відомо про те, що ОСОБА_14 замовила в приватного техніка з інвентаризаційних робіт ОСОБА_5 виготовлення технічного паспорту на вказане гаражне приміщення (технічний паспорт від 24.06.2020 року), після чого рішенням ІНФОРМАЦІЯ_4 присвоєно поштову адресу гаражу, який знаходиться на прибудинковій території багатоповерхового житлового будинку від 30.07.2020 року. Після чого державний реєстратор ОСОБА_18 17.08.2020 року вніс відомості про державну реєстрацію на право власності за ОСОБА_14 на гаражне приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому зауважив, що фактично поштову адресу присвоєно неіснуючому гаражному приміщенню, оскільки правовстановлюючі документи на гараж у ОСОБА_14 виготовлені на неіснуючий гараж та зареєстровані на неіснуючу адресу в м. Кодима.

Окрім того будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_19 надав покази того, що на даний час він являється депутатом ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В серпні 2020 року до нього як до голови вказаної комісії звернувся ОСОБА_7 зі скаргою на рішення сесії ІНФОРМАЦІЯ_3 про виділення ОСОБА_14 земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу на прибудинковій території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході розгляду вказаної скарги, при спілкуванні з ОСОБА_14 йому стало відомо про те, що в неї наявні правовстановлюючі документи на вказане гаражне приміщення, які вона оформила після отримання вказаного рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі поданої заяви з даного приводу. Після чого ОСОБА_14 надала йому для ознайомлення технічний паспорт виготовлений техніком з інвентаризаційних робіт ОСОБА_5 та Витяг з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а саме: гаражне приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В той час при спілкуванні з юрис-консультом ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_20 йому стало відомо про те, що підставою для прийняття рішення про виділення ОСОБА_14 земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу на прибудинковій території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на сесії ІНФОРМАЦІЯ_3 стала лише її заява, про існування інших документів котрі б мали стати підставою для розгляду даного питання та прийняття вказаного рішення, йому нічого не відомо.

Отримання доступу до вказаних документів має важливе значення для всебічного, повного та об`єктивного проведення досудового розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні, що стане підставою для підтвердження факту вчинення кримінального проступку передбаченого ст. 358 КК України або його спростування, дізнавач вважає необхідним отримати тимчасовий доступ до інвентарної книги нерухомого майна, а саме: гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка зберігається в суб`єкта господарювання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 . з можливістю ознайомлення з нею та її вилучення.

При цьому, з огляду на наявність достатніх підстав уважати, що існує реальна загроза знищення вказаних документів, дізнавач також вважає доцільним проводити розгляд клопотання на підставі ч.2 ст. 163 КПК України без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

В судове засідання дізнавач не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не викликався на підставі ч.2 ст. 163 КПК України. Згідно положень ч.4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Мотивація суду:

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та у зв`язку з цим підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно приписів ч.1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч.7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

При цьому, ч.2 ст. 298 КПК України передбачає, що досудове розслідування кримінальних проступків (дізнання) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Слідчим суддею встановлено, що 04.09.2020 року до Кодимського ВП надійшло звернення ОСОБА_7 , мешканця АДРЕСА_3 про те, що група осіб з числа ОСОБА_8 , ОСОБА_9 мешканців АДРЕСА_4 та приватного підприємця ОСОБА_21 підробили та використовують правовстановлюючі документи на належне йому гаражне приміщення.

На підставі вказаного звернення 04.09.2020 року відомості внесено до ЄРДР за

№0000042 за фактом підроблення документів, тобто вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування.

Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_7 надав покази того, що за адресою: АДРЕСА_5 проживає його матір ОСОБА_11 , до 10.10.2018 року за вказаною адресою проживав його нині покійний батько ОСОБА_12 .

В 1986 році ОСОБА_13 , котрий проживав за вказаною адресою в квартирі АДРЕСА_6 до кінця 1980 років, побудував гаражне приміщення в дворі вказаного будинку.

12.06.1989 року ОСОБА_12 придбав вказане гаражне приміщення в

ОСОБА_13 про, що в нього є розписка. Після чого ОСОБА_12 оформив право власності на зазначене гаражне приміщення та прибудоване до нього господарче приміщення (технічний паспорт та реєстраційне повідомлення Кодимського БТІ від 25.05.1994). У вказаний гараж проведено світло та встановлено лічильник, користувачем якого являвся його батько. З того часу й до настання смерті батько використовував гаражне приміщення за належністю, автомобіль ГАЗ 2410, котрим він володів та користувався зберігається там й на даний час.

В минулому році він з метою оформлення права власності на вказане гаражне та підсобне приміщення звернувся до КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для інвентаризації та виготовлення технічної документації на вказані споруди (технічний паспорт від 03.06.2019 року), після чого в ІНФОРМАЦІЯ_2 реєстратором 01.06.2020 року зареєстровано право власності на вказані споруди розташовані за адресою: АДРЕСА_7 , на нього та видано Витяг з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

31.08.2020 року в обідній час ОСОБА_14 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_15 прибули до його матері, де на той час перебував і він та стали в грубій формі вимагати, звільнити вказане гаражне приміщення, на яке з їх слів в них є документи права власності, та яке як вони вважають займають законно. На його переконання про те, що гаражне приміщення належить йому на праві власності вказані громадяни не зважали, при цьому ОСОБА_16 сказав, що в разі добровільного не звільнення мною гаражного приміщення він сам зріже запірний пристрій на воротах, викотить автомобіль та повикидає на вулицю наявне там його майно. Після чого не досягши ніяких домовленостей, вказані громадяни пішли від них.

02.09.2020 року на воротах вказаного гаражного приміщення він побачив приклеєний лист паперу білого кольору на котрому маркером чорного кольору написано наступне: « ОСОБА_17 звільнити незаконно захоплене приміщення гаражу, яке Вам не належить. Прохання: звільнити його до 4.09.2020 р. Бо будемо приймати міри. 02.09.2020 р.».

08.09.2020 року до нього звернулась його матір та повідомила, що вказані громадяни захопили гаражне приміщення повісивши на двері навісний замок. Зважаючи на дані обставини він зателефонував на службову лінію 102 та повідомив про них. Після чого на місце події прибула СОГ Кодимського ВП та працівники поліції зафіксували даний факт, в той час ОСОБА_14 зняла самовільно встановлений замок та забрала його з собою.

Того ж дня на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 він побачив рішення сесії

(№1902-VІІ від 11.06.2020 року) про виділення ОСОБА_14 земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу на прибудинковій території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі йому стало відомо про те, що ОСОБА_14 замовила в приватного техніка з інвентаризаційних робіт ОСОБА_5 виготовлення технічного паспорту на вказане гаражне приміщення (технічний паспорт від 24.06.2020 року), після чого рішенням ІНФОРМАЦІЯ_4 присвоєно поштову адресу гаражу, який знаходиться на прибудинковій території багатоповерхового житлового будинку від 30.07.2020 року. Після чого державний реєстратор ОСОБА_18 17.08.2020 року вніс відомості про державну реєстрацію на право власності за ОСОБА_14 на гаражне приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому зауважив, що фактично поштову адресу присвоєно неіснуючому гаражному приміщенню, оскільки правовстановлюючі документи на гараж у ОСОБА_14 виготовлені на неіснуючий гараж та зареєстровані на неіснуючу адресу в м. Кодима.

Окрім того будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_19 надав покази того, що на даний час він являється депутатом ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В серпні 2020 року до нього як до голови вказаної комісії звернувся ОСОБА_7 зі скаргою на рішення сесії ІНФОРМАЦІЯ_3 про виділення ОСОБА_14 земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу на прибудинковій території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході розгляду вказаної скарги, при спілкуванні з ОСОБА_14 йому стало відомо про те, що в неї наявні правовстановлюючі документи на вказане гаражне приміщення, які вона оформила після отримання вказаного рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі поданої заяви з даного приводу. Після чого ОСОБА_14 надала йому для ознайомлення технічний паспорт виготовлений техніком з інвентаризаційних робіт ОСОБА_5 та Витяг з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а саме: гаражне приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В той час при спілкуванні з юрист-консультом ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_20 йому стало відомо про те, що підставою для прийняття рішення про виділення ОСОБА_14 земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу на прибудинковій території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на сесії ІНФОРМАЦІЯ_3 стала лише її заява, про існування інших документів котрі б мали стати підставою для розгляду даного питання та прийняття вказаного рішення, йому нічого не відомо.

Враховуючи вищевикладене, а також те що є можливість використання як доказів інвентарної книги нерухомого майна, а саме: гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка зберігається в суб`єкта господарювання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , та не можливо іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою зазначених документів, а також їх збереження від знищення, то слідчий суддя вважає необхідним надати тимчасовий доступ до документів, із можливістю ознайомитися з ними та їх вилучення (здійснити виїмку).

Керуючись ст. 2, 40-41, 131, 132, 159-164 КПК України,

постановив:

Клопотання начальника СД Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.

Надати начальнику СД Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , дізнавачу-інспектору СД Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 та прокурору Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні суб`єкта господарювання ОСОБА_5 , місцезнаходженням якої є адреса: АДРЕСА_2 , із можливістю ознайомитися з ними та вилучити (здійснити виїмку) їх, а саме інвентарної книги (технічного паспорту від 24.06.2020) нерухомого майна - гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії ухвали до 29.10.2020 року.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1