Справа № 133/3397/19
Провадження №11-кп/801/1099/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000660 внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 21.08.2019 за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 липня 2020 року по обвинуваченню
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не одруженого, учня 9 класу СЗШ № 2 Козятинської міської ради, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 186 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 липня 2020 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 186 КК України та призначено йому покарання :
-за ч.2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
-за ч.3 ст. 186 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі ;
-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців. позбавлення волі;
-за ч.2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_9 час попереднього ув`язнення з 04..11.2019 року по 21.07.2020 року із розрахунку один день ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку суду, 10.08.2019 близько 13:00 год. неповнолітній ОСОБА_9 , перебуваючи в магазині «РЕС», що в м. Козятин по вулиці Незалежності, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, так як продавець та відвідувачі були в іншій частині магазину, шляхом вільного доступу підійшов до прилавку, де, виконуючи свої злочинні дії, з барсетки витягнув шкіряний гаманець чорного кольору вартістю 600,00 грн., всередині якого були гроші в сумі 100 грн., належні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 .
Після чого, ОСОБА_9 з викраденим з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав власнику ОСОБА_11 матеріальних збитків на суму 700,00 грн.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
21.08.2019 близько 00:00 год. неповнолітній ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, прийшов на територію КП «Козятинська ЦРЛ», що в м. Козятин по вулиці Героїв Майдану, де помітив скутер «Ноndа Dіо 27» чорного кольору, що стояв поряд з аварійним виходом. Зазначений
транспортний засіб належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, шляхом вільного доступу ОСОБА_9 заволодів скутером «Ноndа Dіо 27» чорного кольору, вартість якого складає 6334,10 грн., який, не приводячи двигун у дію, штовхав поперед себе, тримаючи за кермо. Після цього, ОСОБА_9 з викраденим ним скутером з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив власнику ОСОБА_12 матеріальні збитки. на суму 6334 грн 10 коп.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
21.08.2019 близько 14:00 год. неповнолітній ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні районного відділу освіти, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, через незачинені двері зайшов у підсобне приміщення, звідки
викрав мобільний телефон марки «Місrosoft-DODGEE X 5 Pro» чорного кольору, вартістю 816,67 грн., укомплектований сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» вартістю 50,00 грн. та на який був надягнутий чохол чорного кольору вартістю 95,00 грн., під яким були сховані гроші в сумі 130,00 грн. Зазначений телефон і гроші належать ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительці АДРЕСА_4 .
Після чого, ОСОБА_9 з викраденим з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав власниці ОСОБА_13 матеріальних збитків на суму 1091,67 грн.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
22.08.2019 близько 15:00 год. неповнолітній ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, прийшов в двір багатоповерхового будинку АДРЕСА_5 , де піднявся на четвертий поверх та підійшов до квартири АДРЕСА_6 . Після чого, ОСОБА_9 продовжуючи виконувати свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, шляхом вільного доступу, через незамкнені двері проник в середину квартири, яка належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , де в коридорі з трюмо викрав гаманець, виготовлений з шкірозамінника червоного кольору вартістю 92,80 грн., в середині якого знаходились гроші в сумі 170,00 грн.
Після чого, ОСОБА_9 з викраденим з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав власниці ОСОБА_14 матеріальних збитків на суму 262,80 грн.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднана з проникненням у житло, вчинене повторно.
06.09.2019 близько 13:00 год. неповнолітній ОСОБА_9 , перебуваючи поряд з відділенням банку «Ощадбанк» по вулиці Героїв Майдану, м. Козятин, маючи умисел на заволодіння банківською картою № НОМЕР_1 банку «Ощадбанк» та мобільним
телефоном марки «Nокіа 1200», вартістю 189,67 грн., який був укомплектований сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» вартістю 50.00 грн., зловживаючи довірою своєї баби ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , розуміючи настання негативних наслідків, виконуючи свої злочинні дії, під приводом зателефонувати до свого батька, взяв у ОСОБА_15 вказаний телефон. Крім того, ОСОБА_15 передала ОСОБА_9 банківську картку, щоб він допоміг їй зняти готівку через банківський термінал. Заволодівши телефоном і банківською карткою ОСОБА_15 , ОСОБА_9 відійшов вбік, імітуючи розмову по телефону, після чого з майном, яким він заволодів, зловживаючи довірою ОСОБА_15 , з місця вчинення злочину зник. У подальшому ОСОБА_9 з банківської карти зняв грошові кошти в сумі 4100,00 грн., і розпорядився грошима та телефоном на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_9 завдав ОСОБА_15 матеріальних збитків на суму 4339,67 грн.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України - (шахрайство) - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
08.09.2019 близько 00:30 год. неповнолітній ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, прийшов на територію КП «Козятинська ЦРЛ» що у м. Козятин Вінницької області по вулиці Винниченка, 6, де,
продовжуючи виконувати свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, через вікно, проник всередину аптечного кіоску КП «Аптека Козятинської районної ради». Перебуваючи у приміщенні аптечного кіоску, ОСОБА_9 викрав гроші в сумі 7600,00 грн., належні КП «Аптека Козятинської районної ради», які знаходились в шухляді.
Після чого, ОСОБА_9 з викраденими грішми з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав Козятинській районній раді матеріальних збитків на суму 7600,00 грн.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднана з проникненням у приміщення, вчинене повторно.
08.09.2019 близько 00:30 год. неповнолітній ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, прийшов на територію КП «Козятинська ЦРЛ», що у м. Козятин Вінницької області по вулиці Винниченка, 6, де, продовжуючи виконувати свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, через вікно проник в середину аптечного кіоску КП «Аптека Козятинської районної ради». Перебуваючи у приміщенні аптечного кіоску, ОСОБА_9 знайшов гаманець з грошима, належний ОСОБА_16 . ІНФОРМАЦІЯ_7 , з якого викрав гроші в сумі 620,00 грн.
Після чого, ОСОБА_9 з викраденим з місця скоєння злочину зник, викраденими грішми розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_16 , матеріальних збитків на суму 620,00 грн.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднана з проникненням у приміщення, вчинене повторно.
14.09.2019 близько 14:30 год. неповнолітній ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_7 , де, продовжуючи виконувати свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, через незачинені двері зайшов в середину будинку, який належить ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , де з жіночої сумки, яка лежала на столі, викрав мобільний телефон марки «Redmi 6 А Gold», вартістю 1922,00 грн., та гроші в сумі 500,00 грн. Зазначена жіноча сумка з речами, які знаходились у ній, належить ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Після чого, ОСОБА_9 , з викраденими грішми з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_18 матеріальних збитків на суму 2422,00 грн.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднана з проникненням у житло, вчинене повторно.
06.10.2019 близько 20:30 год. неповнолітній ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , де у господарському приміщенні зняв двері з завіс, після чого проник всередину приміщення. Перебуваючи у господарському приміщенні, реалізовуючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, викрав мопед «Honda Dio А1» чорного кольору 1996 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 5063,00 грн., який належить ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , жителю АДРЕСА_8 .
Після цього, ОСОБА_9 сів на викрадений ним мопед, привів у дію двигун, та з місця скоєння злочину зник. Мопедом ОСОБА_9 розпорядився на власний розсуд, чим завдав власнику ОСОБА_20 матеріальних збитків.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
22.10.2019 близько 20:30 год. неповнолітній ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_9 , яке належить ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , де, реалізовуючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, викрав скутер «Yamaha Gear» державний номерний знак НОМЕР_3 білого кольору, 2009 року випуску, вартістю 8490,00 грн., який, не приводячи двигун у дію, штовхав поперед себе, тримаючи за кермо.
Відійшовши від домоволодіння АДРЕСА_9 на певну відстань, щоб власник скутера не почув, як заведеться двигун. ОСОБА_9 сів на викрадений ним мопед, привів у дію двигун за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, та з місця вчинення злочину зник, викраденим мопедом розпорядився на власний розсуд, чим завдав власнику ОСОБА_21 матеріальних збитків.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
02.11.2019 близько 00:30 год. неповнолітній ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, проник на територію кафе «Ріна», що по вулиці Грушевського, 56, м. Козятин Вінницької області, де, продовжуючи виконувати свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, через не зачинені двері зайшов в середину приміщення, звідки викрав велосипед «Ikarus» темно-синього кольору, вартістю 2775,00 грн., належний ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .
Після чого, ОСОБА_9 з викраденим велосипедом з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_22 , матеріальних збитків.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднана з проникненням у приміщення, вчинене повторно.
02.11.2019 близько 21:00 год. неповнолітній ОСОБА_9 , перебуваючи поряд з територією домоволодіння АДРЕСА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, зайшов на територію домоволодіння, звідки викрав велосипед «Ardis Fold» чорного кольору, вартістю 1800,00 грн., належний ОСОБА_23 ,

ІНФОРМАЦІЯ_14 .
Після чого, ОСОБА_9 з викраденим з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим завдав власниці ОСОБА_23 , матеріальних збитків на вказану суму.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
02.11.2019 близько 24:00 год. неповнолітній ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_11 , яке належить ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , де, реалізовуючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом ривка відчинив браму до гаражного приміщення, звідки викрав скутер «Yamaha Ахіs» державний номерний знак НОМЕР_4 чорного кольору, вартістю 6950,00 грн., який, не приводячи двигун у дію, штовхав поперед себе, тримаючи за кермо.
Відійшовши від домоволодіння АДРЕСА_11 на певну відстань, щоб власник скутера не почув, як заведеться двигун, ОСОБА_9 сів на викрадений ним мопед, привів у дію двигун за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, та з місця вчинення злочину зник, викраденим скутером розпорядився на власний розсуд, чим завдав власнику ОСОБА_24 матеріальних збитків.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
04.11.2019 близько 18:00 год. неповнолітній ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_12 , де, продовжуючи виконувати свої злочинні дії, направлені на викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, через незачинені двері зайшов в середину будинку, який належить ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_16 . Перебуваючи у будинку, ОСОБА_9 помітив жіночу сумку, яка лежала на дивані, а в сумці побачив гаманець. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, почав виймати з сумки гаманець бежевого кольору, вартістю 185,00 грн., належний ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , в якому були гроші в сумі 175 грн. В цей час до кімнати зайшла ОСОБА_25 , яка помітила дії ОСОБА_9 , спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, і, щоб перешкодити ОСОБА_9 викрасти майно, почала кричати: «Стій!», «Зупинись!». Однак, ОСОБА_9 , зрозумівши, що його дії помічені, на крики не зреагував, від вчинення злочину не відмовився, вийняв гаманець з сумки та вибіг з будинку через вхідні двері.
Після цього ОСОБА_9 з викраденим з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_26 , матеріальних збитків на суму 360,00 грн.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 3 ст. 186 КК України грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_10 ставиться питання про зміну вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 липня 2020 року в частині призначеного покарання обвинуваченому через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону в частині відшкодування процесуальних витрат.
Просить винести своє рішення, яким виключити у резолютивній частині вироку призначене ОСОБА_9 покарання, передбачене ч.2 ст. 190 КК України.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, відповідно до ч.2 ст. 105 КК України, примусовий захід виховного характеру застереження.
Вважати засудженим ОСОБА_9 за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі; за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про стягнення з неповнолітнього ОСОБА_9 на користь держави процесуальних витрат.
У резолютивній частині вироку зазначити про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави 7536 гривень 48 копійок витрат на залучення експерта.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 липня 2020 року. Просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 положення ст. 69 КК України та призначити йому більш м`яке покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при призначенні покарання, не в повній мірі враховано особу обвинуваченого ОСОБА_9 його щире каяття, активне сприяння в розкритті злочинів, вчинення злочину неповнолітнім, думку потерпілих, які просили не позбавляти волі обвинуваченого.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області з підстав, викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі, при цьому заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника.
Обвинувачений ОСОБА_9 його законний представник ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 не заперечили проти задоволення апеляційної скарги заступника прокурора Вінницької області, також просили задовольнити апеляційну скаргу сторони захисту.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційна скарги заступника прокурора підлягає до задоволення, а апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.
Наведені в апеляційній скарзі заступника прокурора неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону в частині відшкодування процесуальних витрат, апеляційний суд вважає обґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного.
Відповідно до ч.1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилось шістнадцять років.
При цьому, ч.2 ст. 22 КК України визначено вичерпний перелік злочинів, за вчинення яких особи, що вчинили злочини у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності. До вказаного переліку злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України не входить.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, неповнолітній ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а кримінальне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, за яке його було засуджено судом першої інстанції вчинено 06.09.2019, тобто до досягнення ним шістнадцятирічного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.2 ст. 190 КК України, тому він не був суб`єктом вищевказаного злочину.
Проте судом першої інстанції зазначене не враховано, та притягнуто до кримінальної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_9 за вчинене суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Отже, суд першої інстанції застосував закон, який не підлягав застосуванню i не застосував закон, який підлягав застосуванню.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує i до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Частиною другою статті 105 КК України передбачено застосування судом до неповнолітнього такий примусовий захід виховного характеру, зокрема, застереження.
3 огляду на те, що згідно ухвали Козятинського міськрайонного суду від 04.11.2019 ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під нартою, він перебуває у слідчому ізоляторі ДУ «Винницька УВП (№1)», судом першої інстанції йога засуджено до відбування позбавлення волі реально, застосувати відносно ОСОБА_9 за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, інший примусовий захід виховного характеру не представляється можливим.
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно з п. 2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Згідно зі ст.1179 ЦК України неповнолітня особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.
Водночас майнова відповідальність неповнолітніх має свої специфічні риси, обумовлені суб`єктом такої відповідальності - особа, яка не досягла 18 років. Така специфіка передбачена уч. 2 ст. 1179 ЦК України, відповідно до якої у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 є неповнолітнім, ніде не працює та не навчається, будь-яких інших доходів не має та перебуває на утриманні батьків, а тому процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з його батька - ОСОБА_8 .
Таким чином, вказані істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни вироку судом апеляційної інстанції, на підставі п.п. 3,4 ч.1 ст.409 КПК України.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника в частині того, що судом першої інстанції при призначенні покарання, не в повній мірі враховано особу обвинуваченого ОСОБА_9 його щире каяття, активне сприяння в розкритті злочинів, вчинення злочину неповнолітнім, думку потерпілих, які просили не позбавляти волі обвинуваченого, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують i обтяжують покарання.
Виходячи з положень ст. 65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та iндивiдуалiзацiї покарання.
Крім цього, відповідно до роз`яснень п. п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати, з-поміж іншого, i йога минуле, зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей (адміністративних стягнень).
При призначенні обвинуваченому покарання суд дотримався вимог названого закону i роз`яснень постанови Пленуму та, вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного i призначив ОСОБА_9 покарання, яке є достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.
Також необхідно зазначити, що Верховним Судом 01.02.18 у справі №634/609/15-к (провадження 51-658км17) визначено поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка за визначенням охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК) визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Як убачається з вироку, при призначенні покарання суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень особу обвинуваченого, який вину свою визнав, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину, вчинення злочину неповнолітнім, проте обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення щодо особи похилого віку, має негативні характеристики з місця проживання та школи, протягом нетривалого часу вчинив значну кількість злочинів, в тому числі тяжких.
Таким чином, встановлені судом дані про особу обвинуваченого вказують на те, що він не оцінює критично свою поведінку, тому дають підстави вважати, що для виправлення і перевиховання обвинуваченого необхідний певний строк ізоляції від суспільства, а призначене остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, яке обвинувачений має відбути реально відповідає вимогам ст.65 КК України.
Тому призначене судом покарання повністю відповідає вимогам закону, є справедливим і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.
Порушення вимог кримінального процесуального закону які б тягнули скасування судового рішення, під час апеляційного перегляду не встановлені, через що вирок суду в іншій частині слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 413, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_10 задовольнити.
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 липня 2020 року у кримінальному провадженні №0000660 внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 21.08.2019 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 186 КК України змінити в частині призначеного покарання обвинуваченому через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону в частині відшкодування процесуальних витрат.
Виключити з резолютивної частини вироку призначене ОСОБА_9 покарання, передбачене ч.2 ст. 190 КК України.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, відповідно до ч.2 ст. 105 КК України, примусовий захід виховного характеру застереження.
Вважати засудженим ОСОБА_9 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;
-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч.2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
-за ч.3 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про стягнення з неповнолітнього ОСОБА_9 на користь держави процесуальних витрат.
У резолютивній частині вироку зазначити про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави 7536 (сім тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 48 копійок витрат на залучення експерта.
В решті вирок залишити без змін.
На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді: