Справа № 385/1114/20
т.в.о. старшого інспектора дізнання Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням, погодженим із прокурором Гайворонського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на майно шляхом заборони розпорядження та користування даним майном, а саме: поліпропіленовий мішок білого кольору із цукром вагою 29 кг., вилучений в ході огляду місця події від 04.10.2020 року, а саме: території домоволодіння, що за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.10.2020 року, приблизно о 11.00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в домоволодінні, належному ОСОБА_7 , що за адресою АДРЕСА_2 шляхом вільного доступу таємно викрав 29 кг. цукру, чим завдав власнику матеріального збитку.
В ході проведення огляду місця події від 04.10.2020 року т.в.о. старшого інспектора дізнання Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , а саме: території домоволодіння, що за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , виявлено та вилучено поліпропіленовий мішок білого кольору із цукром вагою 29 кг.
Вилучене в ході огляду майно було оглянутим та визнаним речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
З метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, а також для забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, виникла процесуальна необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, яке було визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 1 ст.167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду (ч.2 ст.168 КПК України). У зв`язку з цим виникли законні підстави для накладення арешту на матеріальні об`єкти - поліпропіленовий мішок білого кольору із цукром вагою 29 кг., які були тимчасово вилучений в ході огляду, із забороною розпоряджатись та користуватись ним. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, що визначено ч.1 ст. 170 КПК України. Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Згідно з ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, приходжу до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки, як вбачається з матеріалів клопотання, вказане майно має суттєве значення для проведення досудового розслідування та може бути використане, як доказ вчинення кримінального правопорушення, в тому числі і як речовий доказ, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 168, 170 КПК України, слідчий судя
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду місця події 04.10.2020 року, а саме: поліпропіленовий мішок білого кольору із цукром вагою 29 кг, шляхом заборони розпоряджатись та користуватись ним.
Визначити місце зберігання майна поліпропіленового мішка білого кольору наповнений цукром, вагою 29 кг. в камері збереження речових доказів Гайворонського ВП ГУНП в Кірвоградській області.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя Гайворонського

районного суду ОСОБА_1

Дата документу 06.10.2020