Справа № 136/845/20
Провадження №11-кп/801/1001/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 23.07.2020р. щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького районного суду перебуває кримінальне провадження № 0000106 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 надійшло письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на особисте зобов`язання, яке мотивоване тим, що ОСОБА_7 не вчиняв злочин, в якому його обвинувачують, оскільки в період з 03.04.2019 до 07.05.2019 перебував під вартою в Київському слідчому ізоляторі, а відповідно до обвинувального акту злочин було вчинено 03.05.2019, на підтвердження чого долучив до свого клопотання копію довідки про звільнення ОСОБА_7 .

Також до суду надійшло письмове клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді утримання під вартою, яке мотивоване тим, що ризики, які стали підставою для встановлення міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою та покладення певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, не зникли, а обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин, раніше оголошувався в розшук у зв`язку з ухиленням від органу досудового розслідування, будучи раніше судимим, не може не усвідомлювати ймовірності повторного визнання його винуватим за висунутим обвинуваченням у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

В підготовчому судовому засіданні колегія суддів заслухавши думки та клопотання учасників судового провадження вирішила продовжити строк дії запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_7 строком до двох місяців, тобто до 20 вересня 2020 року включно, з одночасним визначенням розміру застави в сумі 3 869 423 грн. 80 коп., та покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , віднесений відповідно до ст. 12 КК України до особливо тяжкого злочину, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим позбавленням волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, який неодружений, офіційно не працевлаштований, не має засобів для існування, майна не має, є підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які підлягають виклику до суду.
А тому обрання відносно обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й особистого зобов`язання, не спроможне забезпечити виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, та запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити, а клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання задовільнити.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що обвинувачений ОСОБА_7 злочин не скоював, так як в час скоєння злочину перебував в Київському СІЗО, що підтверджується матеріалами справи, а тому пред`явлена підозра не є обґрунтованою та суд допустив порушення ч. 1, 2 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі та просять про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою і обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги довідку, що на час вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_7 перебував в СІЗО в м. Києві, а тому ОСОБА_7 заперечує свою причетність до вчиненого злочину, крім того має постійне місце проживання у місті Херсон і буде з`являтися на виклики суду, прокурор заперечив проти апеляційної скарги, оскільки на місці вчинення злочину виявлено докази, а також отримані за висновком експертиз, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення крадіжки, щодо перебування в СІЗО, то по даному факту внесені відомості до ЄРДР з приводу самовільного залишення ОСОБА_7 умов СІЗО за сприяння працівників установи, крім того щодо обвинуваченого ОСОБА_7 є кримінальне провадження в інших областях, а тому обрання більш м`якого запобіжного заходу не є доцільним, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Щодо обґрунтованості підозри то наведені прокурором доводи свідчать про можливу причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчиненого злочину і наявність лише довідки про перебування в СІЗО, за наявності зареєстрованого кримінального провадження щодо відсутності ОСОБА_7 в СІЗО на час вчинення злочину, не є достатньою для висновку про те, що ОСОБА_7 не міг вчинити злочин в якому обвинувачується.

Крім того, дані про особу обвинуваченого, наведені в ході апеляційного розгляду, свідчать про високі ризики того, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від слідства та суду, так як немає міцних соціальних зв`язків, вже перебував у розшуку та щодо нього є ще інші кримінальні провадження, а тому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника і зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 23.07.2020р. щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4