УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0001216 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 вересня 2020 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ульянівка Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

-якою запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжено до 16 листопада 2020 року, включно.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8
(в режимі відеоконференції з приміщення Первомайського місськрайонного суду Миколаївської області)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 вересня 2020 року, та відмовити стороні обвинувачення в продовженні запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 .

Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду клопотання прокурора задоволено. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів до 16 листопада 2020 р. включно.
Визначено розмір застави в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, у разі внесення якої покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 , такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; не відлучатися з постійного місця проживання, яке він зазначив суду, без дозволу прокурора чи суду; повідомляти прокурора або суд про зміну місця проживання (перебування), роботи; не відвідувати місця, де спиртні напої продаються на розлив.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки, на його думку, є незаконною, невмотивованою, необґрунтованою.

На думку апелянта, прокурор в своєму клопотанні не довів, що ризики продовжили існувати і вони не зменшилися.

Звертає увагу, що ОСОБА_6 не має наміру переховуватися від суду, ризик впливу на свідків перестав існувати, оскільки свідки вже були допитані за час слідства, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у обвинуваченого не має можливості, скоювати нові злочини останній не збирається.

На думку захисника, сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав підозру відносно обвинуваченого обґрунтованою, оскільки докази по справі судом не досліджувалися.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0001216 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , в зв`язку з тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не перестали існувати та не зменшились.
Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання прокурора, про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу не зменшились і виправдовують його подальше тримання під вартою.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідача, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження №0001216 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, постановлено ухвалу про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 16 листопада 2020 року включно. Визначено розмір застави в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, у разі внесення якої покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 , такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; не відлучатися з постійного місця проживання, яке він зазначив суду, без дозволу прокурора чи суду; повідомляти прокурора або суд про зміну місця проживання (перебування), роботи; не відвідувати місця, де спиртні напої продаються на розлив.
Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_6 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у скороченому порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.
Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, раніше неодноразово судимий, в тому числі і за незаконний обіг наркотичних засобів.

До того ж на даний час ні обвинувачений ні його захисник не надали суду, доказів наявності у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків та офіційного місця роботи.

Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням тяжкості злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованість підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винними у вчиненні кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування запобіжного заходу ОСОБА_6 , про що просить апелянт.
Посилання на певні дані про особу обвинуваченого не є визначальними обставинами, які давали б можливість скасувати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України суд першої інстанції обґрунтовано визначив обвинуваченому ОСОБА_6 заставу в сумі 50 000грн, з чим також погоджується апеляційний суд.

При цьому, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим фактором, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, апеляційний суд переконаний, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування та суд, є застава, як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, в розмірі що не перевищує вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 50 000 гривень.

До того ж, на думку апеляційного суду, саме такий розмір застави є співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками, а тому забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених п. п. 1 - 3, 5, ч. 5 ст. 194 КПК України, які на підозрюваного необхідно покласти у цьому кримінальному провадженні.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись статтями 7, 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 вересня 2020 року, якою запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжено до 16 листопада 2020 року, включно залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: