Провадження № 1-кс/127/7246/20
У Х В А Л А
Іменем України
04 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника скарги: адвоката ОСОБА_3

підозрюваного: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

слідчого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на незаконне затримання в порядку статті 208 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , звернулася до суду зі скаргою на затримання, в якій просила визнати затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку статті 208 КПК України, незаконним та негайно звільнити його.

Скарга мотивована тим, 29.07.2020 слідчим СВ Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 було затримано особу підозрювану у вчиненні злочину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою затримання зазначена ч. 2 ст. 208 КПК України - якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Як зазначено у протоколі час фактичного затримання 29.07.2020 о 06:45 год. Відповідно до витягу з ЄРДР кримінальне правопорушення вчинене 29.07.2020 близько 04:00 год. невідомими особами в АДРЕСА_1 . Тобто ОСОБА_4 ніяк не могли застати та затримати під час вчинення кримінального правопорушення.

Заявник вказав, що на обличчі та тілі затриманого не виявлено тілесних ушкоджень чи будь-яких ознак, які б вказували на те, що саме він вчинив злочин. Будь-яких інших документальних доказів щодо причетності її підзахисного до скоєння кримінального правопорушення при затриманні надано не було.

Зважаючи на вищевикладене адвокат ОСОБА_3 вважає затримання ОСОБА_4 незаконним.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували, щодо вимог скарги, посилаючись на те, що 29.07.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 31.07.2020 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому при розгляді клопотання слідчим суддею надана оцінка правомірності затримання підозрюваного.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.

Вислухавши думку заявника - адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 та слідчого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, слідчим відділенням Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2020 за №0001385, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15 - ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.07.2020, складеного слідчим СВ Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 о 06:45 год., в межах кримінального провадження №0001385 від 29.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15 - ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, затримано підозрюваного у вчиненні злочину - ОСОБА_4 .

Зі вказаного протоколу слідує, що затримання ОСОБА_4 відбулося 29.07.2020 о 06 год. 45 хв., за адресою: м. Вінниця, 1-й проїзд Чехова, 30, працівниками УКР ГУНП у Вінницькій області, шляхом підкорення наказу залишитися поряд з уповноваженою службовою особою.

29.07.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15 - ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2020 №127/16381/20 застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Отже, з матеріалів справи слідує, що повідомленню ОСОБА_4 про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.15 - ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України та застосуванню, щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передувало затримання особи 29.07.2020 в порядку статті 208 КПК України.

Обґрунтовуючи вимоги скарги на затримання адвокат ОСОБА_3 посилається на положення статей 206, 208 КПК України та зазначає про відсутність підстав для затримання ОСОБА_4 29.07.2020, а також про відсутність на обличчі та тілі ОСОБА_4 тілесних ушкоджень чи будь-яких ознак, які б вказували на те, що саме він вчинив злочин.

Однак, такі посилання заявника суд вважає безпідставними та до уваги не приймає, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої та другої статті 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Частиною третьою та четвертою вказаної норми передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Отже, статтею 206 КПК України надано слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу. Наведені вище положення мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках.

Як встановлено судом та зазначено вище:

- 29.07.2020 ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України;

- 29.07.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України;

- ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2020 №127/16381/20 застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Однак, в порядку статті 206 КПК України, якою визначено загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, не передбачено можливості надання оцінки правомірності затримання особи за умови, що такій особі в порядку та у строки встановлені КПК повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та обрано запобіжний захід.

Що стосується наявності або відсутності підстав для затримання особи в порядку статті 208 КПК України, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Частиною другою вказаної норми передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

При цьому, як зазначає Верховний Суд у постанові від 27 травня 2019 року в справі №766/22242/17, вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Таким чином, оскарження затримання в порядку статті 208 КПК України, як окремої процедури, чинним КПК не передбачено, що виключає можливість задоволення скарги, натомість правомірності такого затримання може бути надана оцінка при застосуванні до особи запобіжного заходу або ж при розгляді справи по суті.

Як уже зазначалося, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2020 №127/16381/20 застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а відтак відсутні правові підстави для визнання затримання ОСОБА_4 незаконним та звільнення його.

Враховуючи вищезазначене в сукупності суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 206-210, 303-306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на незаконне затримання в порядку статті 208 КПК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя