ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Провадження № 1-кп/643/1397/20

Справа № 643/17643/18

02.12.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Піщане Решетилівського району Полтавської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, не працюючої, пенсіонерки, інваліда 3 групи, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 15.11.2018 близько 17:15, перебуваючи у приміщенні магазину «LC WAIKIKI», розташованому у ТРЦ «Французький бульвар» за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова 44 Б, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу взяла зі стійки з одягом жіночу демісезонну куртку рожевого кольору, 44-го розміру вартістю 1199 грн. Після чого, ОСОБА_5 , перебуваючи у примірочній магазину «LC WAIKIKI», зірвала з куртки захисні магніти сигналізації у кількості 2-х, звернула вищевказану куртку у декілька разів та поклала до своєї сумки чорного кольору, застібнувши її на блискавку. Вийшовши з примірочної, ОСОБА_4 сховала зірвані магніти між купою не розкладеного одягу біля примірочних, та стрімко направилась у протилежний від кас бік до виходу з магазину, не сплативши за куртку, однак під час проходу через магнітні рамки спрацювала сигналізація. Своїми діями ОСОБА_4 намагалася викрасти вищезазначену куртку, однак її дії були припинені охоронцем магазину. Таким чином, ОСОБА_6 виконала всі дії, які вважала необхідними для таємного викрадення вищевказаного майна, але довести свій злочинний намір до кінця та обернути викрадене на свою користь не змогла, тобто злочин до кінця не довела, з причин, які не залежали від її волі.

В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_4 намагалася спричинити збитки ТОВ «ТЕМА МОДА ЮКРЕЙН» на загальну суму 1199 грн.00 коп.

Допитана в судовому засіданні, обвинувачена свою вину в скоєнні кримінального правопорушення визнала повністю, не оспорювала фактичних обставин справи та доказів, викладених в обвинувальному акті. Пояснила про обставини скоєного кримінального правопорушення, як викладено вище.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченою та не оспорювання фактичних обставин справи, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням даних про її особу.

Суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих їй дій та кваліфікує її дії за ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона має вищу освіту, є пенсіонером, інвалідом 3 групи, раніше не судима, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом*якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченої, викладені вище у вироку, наявність обставин, які пом*якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відсутність будь-яких претензій з боку представника потерпілого, та вважає, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства та призначає обвинуваченій покарання у вигляді штрафу в розмірі п*ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з урахуванням вимог ч.2 ст. 5 КК України.

Суд стягує з обвинуваченої процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п*ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Витрати, пов*язані з залученням експерта в сумі 429,00 грн., стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі НДЕКЦ ГУ МВСУ в Харківській області.

Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.11.2018 року. Речові докази, передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого, вважати повернутими законному володільцю, а долучені до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя