Єдиний унікальний номер судової справи 201/196/20
Номер провадження 1-кп/201/991/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2019 року за № 0003162 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, в порядку ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2019 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 знаходився в салоні автомобіля «Daewoo lanos» д/н НОМЕР_1 , який був припаркований біля буд. 47 по бул. Слави у м. Дніпро, де у нього виник словесний конфлікт з раніше незнайомою ОСОБА_6 .

Далі, ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із потерпілою ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення легкого тілесного ушкодження, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання можливих суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, своїми обома руками схопив за дві руки потерпілу і силою витягнув останню з автомобілю, внаслідок чого ОСОБА_6 впала па землю, і далі, обома руками тримаючи останню за предмети одягу та кінцівки, обмежуючи її волю до опору та вільного пересування шляхом насильного переміщення по поверхні землі спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: синця та крапкових внутрішньо-шкіряних крововиливів на її тілі - по задній поверхні правого передпліччя у середній третині; двох внутрішньо-шкіряних крововиливів - по тильній поверхні правої кисті в проекції 1-3-ї п`ясних кісток та в проекції 2-3-ї п`ясних кісток; 5-ти синців - по тильній поверхні лівої кисті в проекції другої п`ясної кістки, по передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу, по передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, по передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, по задній поверхні лівого стегна у нижній третині, 6-ти саден - по передній поверхні правого променево-п`ясного суглобу по ліктьовому краю, по тильній поверхні правої кисті в проекції 2-ї п`ясної кістки (на тлі крововилив), в проекції лівої підколінної ямки, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю і суду показав, що потерпілу ОСОБА_6 раніше не знав. На той час працював у службі «Таксі». Так, 10 грудня 2019 року отримав заказ та взяв двох пасажирок, одну з яких висадив раніше, а другу, якою виявилася потерпіла ОСОБА_6 , повіз за вказаною нею адресою АДРЕСА_3 . Під`їхавши ближче до замовленої адреси, він став навпроти будинку АДРЕСА_3 та повідомив потерпілу про те, що їй необхідно виходити тут, оскільки він не зможе під`їхати до її під`їзду. На що потерпіла не погодилася із цим та сказала, що вона замовила таксі до конкретної адреси і не буде сплачувати такі послуги, адже він не довіз її до замовленої адреси. На цьому ґрунті між ними виник словесний конфлікт, в ході якого він вийшов з автомобілю, обома руками схопив ОСОБА_6 за її руки і силою витягнув останню з автомобілю на вулицю, в результаті чого потерпіла впала па землю. Після чого, він обома руками тримаючи ОСОБА_6 за одяг та кінцівки, з силою став переміщувати (тягати) останню по землі, оскільки був невдоволений тим, що потерпіла відмовилася сплачувати гроші. Далі, потерпіла кинула йому в обличчя гроші, які він взяв та покинув місце події. Не заперечував, що саме від його дій потерпілій ОСОБА_6 були спричинені легкі тілесні ушкодження. У скоєному щиро покаявся та просив призначити мінімальне покарання.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що обвинуваченого ОСОБА_4 раніше не знала. 10 грудня 2019 року близько 23 години після роботи визвала таксі, водієм якого виявився обвинувачений. Спочатку вони по дорозі відвезли її колегу ОСОБА_7 на вул. Мадриківську, а потім поїхали за її місцем мешкання до будинку АДРЕСА_3 . Вона повідомила обвинуваченому, як краще під`їхати до її під`їзду, однак ОСОБА_4 відмовився під`їжджати, зупинивши автомобіль навпроти її будинку на протилежній стороні дороги та сказав їй виходити, оскільки вони вже приїхали. Вона попрохала його підвезти її до замовленої адреси, тобто до її під`їзду. Обвинувачений наполягав на тому, щоб вона виходила з автомобілю саме тут і пройшлась до свого під`їзду пішки. На що вона сказала, що у такому разі не буде сплачувати такі послуги таксі. Тоді ОСОБА_4 вийшов з автомобілю, підійшов до неї та схопивши обома руками за куртку і силою витяг з автомобілю, в результаті чого вона впала на землю. Після чого, обвинувачений тримаючи її за одяг та руки став тягати по землі, внаслідок чого завдав сильного болю та спричинив легкі тілесні ушкодження. Тоді вона кинула йому в обличчя гроші і він покинув місце події. Після чого, вона подзвонила своїй матері і повідомила про те, що сталося. Через деякий час до неї вийшла її матір ОСОБА_8 та вітчим, який викликав працівників поліції. Внаслідок злочинних дій обвинуваченого у неї були стерті долоні на руках, біли синці та садна на ліктях, колінах, стегнах. Зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов до останнього не заявляє. Просила призначити ОСОБА_4 суворе покарання.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_8 показала, що є матір`ю потерпілої ОСОБА_6 10 грудня 2019 року близько 23 години 45 їй подзвонила донька та повідомила, що їй нагрубив таксист, спричинив тілесні ушкодження і вона знаходиться поблизу їх будинку. Тоді вона разом із чоловіком вибігла на вулицю та виявила свою доньку у розпачі, в сльозах та у брудному одязі. Після чого, її чоловік викликав поліцію. Наступного дня донька погано себе почувала, у неї були синці та садна на руках, ліктях, стегнах. Далі вони звернулися до лікаря.

Окрім визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, показів потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 , наданими ними безпосередньо у судовому засіданні, винуватість обвинуваченого підтверджується також і дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.

Із витягу з кримінального провадження № 0003162 встановлено, що до Соборного ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що 10 грудня 2019 року близько 23 години 40 хвилин водій таксі «Daewoo lanos» д.н. НОМЕР_1 сірого кольору за адресою м. Дніпро біля будинку 47 бул. Слави завдав їй тілесного ушкодження.

Відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 грудня 2019 року, із правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.

З висновку експерта Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 3799е від 19 грудня 2019 року встановлено, що при огляді ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця та крапкових внутрішньо-шкіряних крововиливів на її тілі - по задній поверхні правого передпліччя у середній третині; двох внутрішньо-шкіряних крововиливів - по тильній поверхні правої кисті в проекції 1-3-ї п`ясних кісток та в проекції 2-3-ї п`ясних кісток; 5-ти синців - по тильній поверхні лівої кисті в проекції другої п`ясної кістки, по передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу, по передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, по передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, по задній поверхні лівого стегна у нижній третині, 6-ти саден - по передній поверхні правого променево-п`ясного суглобу по ліктьовому краю, по тильній поверхні правої кисті в проекції 2-ї п`ясної кістки (на тлі крововилив), в проекції лівої підколінної ямки, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки.

Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмуючого предмету, вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), частини яких при ударі об такий (такі) та частини яких з обмеженою контактуючою поверхнею.

Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння (синці блакитно-синюшного кольору, без чітких меж, внутрішньо-шкіряні крововиливи блідо-червоного кольору, садна - з темно-червоним дещо вологим дном нижче рівня оточуючої шкіри) виявлених у неї тілесних ушкоджень, вони могли утворитися в термін до 1-ї доби до моменту огляду, тобто і в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 03 січня 2020 року встановлено, що слідчим ОСОБА_9 у присутності понятих у приміщенні Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в кабінеті № 406 проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого останній пояснив про обставини події та показав механізм спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

З протоколу проведення слідчого експерименту від 03 січня 2020 року встановлено, що слідчим ОСОБА_9 у присутності понятих у приміщенні Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в кабінеті № 406 проведено слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_6 під час якого остання пояснила про обставини події та показала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень підозрюваним ОСОБА_4 .

З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку що діяння, яке вчинено ОСОБА_4 дійсно мало місце, в його діях наявний склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і обвинувачений винний у його вчиненні, оскільки він своїми умисними діями заподіяв легке тілесне ушкодження потерпілій, а тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального проступку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії проступків.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 має неповну середню освіту, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ст. 89 КК України не судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , під час судового розгляду не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставину, що пом`якшує його покарання, наведену вище, суд вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції, передбаченої частиною 1 статті 125 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

В рамках даного кримінального провадження цивільний позов не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370 - 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1