У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, уродженця м. Томськ Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.06.2002 року Центральним районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 186, ст. 304, ст. 70 КК України до 4 років п/в, звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 2 роки;

- 11.09.2003 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років п/в, зарахувати не відбуту частину 1 рік і 6 місяців, до відбуття 4 роки і 6 місяців п/в, звільнений 18.10.2006 умовно-достроково, не відбутий термін 10 місяців; - 20.01.2007 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до1 року п/в, зарахувати не відбуту частину 6 місяців п/в, до відбуття 1 рік і 6 місяців п/в, звільнений 19.09.2008;

- 22.10.2009 року Суворвським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 296 до 2 років п/в, звільнений 01.12.2011;

- 28.05.2015 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років п/в.,

підозрюваного в рамках кримінального провадження № 0002046 від 03.06.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого встановлено, що 26.05.2020 приблизно о 14:30 годині, більш точного часу в ході слідства встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , знаходився на території Одеського завод будівельних матеріалів, куди мав вільний доступ, де він побачив металеві конструкції, які зберігались на вулиці.

У той час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а предметом свого посягання він визначив дві вищевказані металеві конструкції, які стояли коло паркану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, по одній перекинув за паркан кожну із виробів, після чого обійшов його та таємно викрав дві металеві конструкції, які перебували у власності ДП Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів», та знаходились на балансі вказаного підприємства, а саме задні торцеві упори форм для виготовлення багатопустотних плит перекриття, кожна вартістю 506 гривень.

Виконавши всі дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Даним кримінальним правопорушенням потерпілій стороні ДП Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів», в особі представника потерпілого ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на суму 1 012 гривень.

Крім того, 28.05.2020 близько 14:00 годин, більш точного часу в ході слідства встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна зайшов на територію Одеського заводу будівельних матеріалів, куди мав вільний доступ.

Предметом свого посягання він визначив три металеві конструкції, кожна з яких являється заднім торцевим упором форм для виготовлення багатопустотних плит перекриття та які перебували у власності ДП Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів», та знаходились на балансі вказаного підприємства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, по одній перекинув за паркан кожну із виробів, після чого обійшов його та таємно викрав три металеві конструкції, кожна вартістю 506 гривень.

Виконавши всі дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Даним кримінальним правопорушенням потерпілій стороні ДП Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів», в особі представника потерпілого ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на суму 1 518 гривень.

У зв`язку з чим, слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики, наведені в клопотанні слідчого, не доведені, підозра є необґрунтованою. Окрім цього вказали, що ОСОБА_4 самостійно з`явився до слідчого та до суду, повідомив що неофіційно працює.

Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора та адвоката, приходжу до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

На підставі ч.4 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008р. у справі "Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу / досудового розслідування, судового розгляду/ навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

В провадженні СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002046 від 03.06.2020 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_4 підозра у інкримінованому злочині підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 , в ході якого він впізнав ОСОБА_4 ; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_6 протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду предмету (цифровий диск з відеозаписами пункту прийому металобрухту); протоколом огляду предмета (5 металевих конструкцій, які видав свідок ОСОБА_8 ); повідомлення про підозру ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Наведені в клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором в судовому засіданні не доведені, а також не доведено що інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть досягти мети кримінального провадження.

Як встановлено в судовому засіданні, в якості доказу щодо наявності ризиків, сторона обвинувачення посилається лише на те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин.

Так, сама лише тяжкість інкримінованого злочину, не є підставою для застосування до особи запобіжного заходу.

Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 не переховувався від органу досудового слідства, слідчим він не був повідомлений відповідно до вимог КПК України щодо необхідності з`явлення до слідчого, ОСОБА_4 самостійно з`явився до слідчого та до суду коли дізнався що відносно нього буде слухатись клопотання про застосування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому слідчий суддя вказівку на наявність ризику переховування підозрюваного від слідчого, суду до уваги не бере.

У вказаному кримінальному проваджені на даний час проводяться першочергові слідчі дії, тому є ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчиняти тиск на свідків та потерпілих, тому з метою запобігання вказаного ризику до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Досудове розслідування має бути закінченим до 19.11.2020 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може обрати запобіжний захід.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання слідчого обставини, беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, раніше неодноразово судимий, проте має постійне місце реєстрації та проживання, працевлаштований, особисто зявився до слідчого та суду за першим викликом, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, за адресою: АДРЕСА_1 , зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування та запобігти ризику впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 181, 205, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а саме з 21:00 години до 07:00 години, за адресою: АДРЕСА_1 , на строк досудового розслідування, тобто до 19.11.2020 року включно.

Покласти на підозрюваного обов`язки строком на строк проведення досудового розслідування, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) не залишати місце проживання з 21:00 години до 07:00 години, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) прибувати до суду, прокурора чи слідчого за першою вимогою в розумні строки;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 01.10.2020 року.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 19.11.2020 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

01.10.2020