Єдиний унікальний номер 722/1187/20
Номер провадження 1-кп/722/105/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
та обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 13.05.2020 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ожеве Сокирянського району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.05.2020 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на одній із вулиць с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, в ході суперечки, яка раптово виникла між ним та ОСОБА_4 , з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, умисно наніс один удар правою рукою в область голови ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця верхнього та нижнього повіка лівого ока, субконьюктивальний розрив склери з випадінням внутрішніх оболонок та дислокацією ІОЛ лівого ока, які відповідно до висновку експерта №119 від 17.07.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнав в повному об`ємі та суду пояснив, що 12.05.2020 року близько 18.00 год. під час спільного із ОСОБА_4 відпочинку, останній, будучи в стані алкогольного сп?яніння, почав справляти свої природні потреби в присутності інших відпочиваючих, в тому числі неповнолітніх осіб. Обурившись вказаними діями ОСОБА_4 , він правою рукою наніс один удар в область обличчя ОСОБА_4 , після чого останній покинув місце відпочинку. Щиро кається у вчиненому.

Крім визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_5 , його винуватість в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень доведена показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні підтвердив факт спричинення йому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень за вказаних обставин, однак при цьому пояснив, що обвинуваченим йому було нанесено три удари рукою по обличчю. У зв?язку із отриманими тілесними ушкодженнями він перебував на лікуванні, витрати на яке поніс на загальну суму близько 7000 грн. Вважає, що вказана сума підлягає відшкодуванню з обвинуваченого на його користь.

Крім цього, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, а саме:

-заявою ОСОБА_4 від 13.05.2020 року про вчинення кримінального правопорушення, у якій потерпілий повідомляє про спричинення йому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень;

-висновком судово-медичної експертизи №119 М/Д від 17.07.2020 року, згідно якої встановлено, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в офтальмологічному відділенні Чернівецької обласної клінічної лікарні з 14.05.20 р. по 22.05.20 р. з діагнозом: Контузія важкого ступеню лівого ока. Субконьюктивальний розрив склери з випадінням внутрішніх оболонок та дислокацією ІОЛ лівого ока. Більмо рогівки лівого ока. Міопія важкого ступеню обох очей. При судово-медичній експертизі у ОСОБА_4 виявлені слідуючі тілесні ушкодження: синець верхнього та нижнього повіка лівого ока, субконьюктивальний розрив склери з випадінням внутрішніх оболонок та дислокацією ІОЛ лівого ока. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів або удару об такі, цілком можливо внаслідок травматичної дії кулаків рук. По часу свого виникнення відповідають на 12.05.20 р., тобто їх виникнення цілком можливе при обставинах та час вказаних вище та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров?я. При визначенні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, експерт керувався даними медичних документів, згідно яких потерпілий втратив зір на ліве око (гострота зору на ліве око - 0) щонайменше з 2015 р., тобто задовго до подій травми, що вказані у фабулі Постанови про призначення дійсної експертизи, тому в даному випадку береться до уваги та розглядається, як поняття - травмування вже сліпого ока, і тому, дані ушкодження не підпадають під оцінку ознаки втрати загальної працездатності більше ніж на 33%.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.
При цьому, судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, враховуючи в сукупності наведені вище досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При цьому, суд не бере до уваги показання потерпілого ОСОБА_4 в частині спричинення йому тілесних ушкоджень шляхом нанесення ОСОБА_5 трьох ударів в область голови, оскільки показання потерпілого в цій частині не знайшли свого підтвердження на підставі досліджених в судовому засіданні доказів.
Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, наслідки його вчинення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ч.2 ст.12 КК України, відноситься до категорії умисних кримінальних проступків.
Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема те, що він раніше не судимий, свою винуватість у вчиненні кримінального проступку визнав у повному об?ємі та щиро розкаявся, на даний час не працевлаштований, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким характеризується позитивно, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, на «Д» обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває.

Обставини щодо визнання винуватості, щирого каяття, наявності на утриманні неповнолітньої дитини та позитивної характеристики з місця проживання суд, у відповідності до ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .
Обставин, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , під час судового розгляду не встановлено.
Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального проступку, особу винного, враховуючи обсяг і тяжкість спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, із урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Суд вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Оскільки потерпілим як в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування шкоди не заявлявся, суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого спричиненої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди.
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілому його право на звернення до суду з позовом до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і за його вчинення призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя: ОСОБА_1