ЄУН 392/706/17
Провадження №1-кп/389/171/17
Ухвала
Іменем України

11 лютого 2021 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді зі складу колегії суддів - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000900 від 04 грудня 2016 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,-

Встановив:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями, дане провадження передано головуючому судді ОСОБА_1 , члени колегії - судді ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Суддя Знам`янського міськрайонного суду член колегії суддя ОСОБА_7 перебуває у щорічній відпустці.
Прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів, з метою запобігання ризикам, вказаним у ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, знищення будь-яких із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконного впливу на потерпілу та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення. Мовивував клопотання тим, що обвинувачена не заміжня, має на утриманні малолітню дитину, не працює, обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, які закон класифікує як особливо тяжкі, з мірою покарання до 15 років позбавлення волі або у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна. Ризики, наявні на момент обрання такої міри запобіжного заходу, не зникли та не змінились.
Обвинувачена та її захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, а саме просять обрати іншній запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оскільки на території України діє карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України №558-ІХ від 13.04.2020 року, згідно з абз.5 пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України даний пункт викладено у новій редакції: «у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Беручи до уваги викладене, те що до закінчення строку тримання обвинуваченої під вартою, сформувати колегію суддів неможливо, отже, неможливо колегіально розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку про необхідність вирішення питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою головуючим суддею зі складу колегії суддів - одноособово.
Підпункт "c" пункту 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а саме: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Суд приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 не заміжня, проте має на утриманні малолітню дитину, не працює, обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, які закон класифікує як особливо тяжкі, з мірою покарання до 15 років позбавлення волі або у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які ще не допитані даним складом суду, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а відтак, тримання обвинуваченої під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, не заслуговують на увагу доводи захисника з приводу того, що обвинувачена має малолітню дитину.
Обставини по справі з часу обрання та продовжень дії запобіжного заходу не змінились, ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.
З урахуванням викладеного, запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої підлягає продовженню строком на 60 днів, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обовязків та завдань кримінального провадження.
На підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.
Керуючись ст.ст.177-178,183,331 КПК України, суд, -

Постановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з 11.20 години 11 лютого 2021 року до 11.20 годину 11 квітня 2021 року.
Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченій.
На ухвалу суду може бути подана апеляція безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Знам`янського
міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1