ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2405/20 Справа № 182/4371/14-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінальних проваджень № 0001375, № 0004891, № 0001902 за апеляційними скаргами прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року та обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз:
- 21.06.2017 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 29.05.2019 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині призначення покарання, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та виключити з резолютивної частини вироку посилання на застосування ст.71 КК України щодо вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2018 року, змінивши дату вироку щодо якого застосовується ст.71 КК України на 04.02.2014 року; в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_8 був засуджений вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2014 року за ч.2 ст.186, ст.75 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, судимість за цим вироком не знята та не погашена, однак суд вироку від 18.03.2020 року вказав на застосування ч.1 ст.71 КК України, на підставі якого частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2018 року, який щодо ОСОБА_8 не ухвалювався.

В апеляційній скарзі обвинуваченийпросить скасувати ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2020 року, якою виправлено описку у вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року щодо нього, оскільки не враховано строк тримання його під вартою у цьому кримінальному провадженні з 21.06.2017 року по 21.08.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів та призначено покарання: - за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна; - за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік; - за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; - за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна; на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2018 року, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць без конфіскації майна; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
Цим же вироком з ОСОБА_8 стягнуто на користь: - потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 4335 грн та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 5000 грн; - потерпілої ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 4398 грн та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 10 000 грн
Також цим вироком зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 , а саме з 30.05.2014 року по 11.08.2015 року та з 12.08.2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2020 року виправлено описку у резолютивній частині вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року щодо ОСОБА_8 , та третій абзац резолютивної частини вказаного вироку викладено у наступній редакції: На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 04.02.2014 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_8 в ніч на 05.04.2014 року, знаходячись біля будинку № 57 по вул. Дибенко в м. Нікополь Дніпропетровської області з метою заволодіння транспортним засобом моторолером «Хонда Діо 27», який належить ОСОБА_9 , де скориставшись тим, що за ним ніхто не дивиться зламав замок на дверях приміщення для зберігання сільськогосподарського інвентарю і проник до приміщення, де зірвав передню захисну панель моторолера та з`єднавши дроти замка запалювання завів моторолер. Після чого таємно, умисно, повторно заволодів транспортним засобом моторолером «Хонда Діо 27» вартістю 4000 грн., який належить ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму. Викрадене майно продав, гроші витратив на особисті потреби.
Крім того, ОСОБА_8 при невстановлених слідством обставинах придбав речовину рослинного походження зеленого кольору, а саме - особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який незаконно зберігав у себе з метою особистого вживання, тим самим незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб, без мети збуту до моменту вилучення співробітниками Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
09.12.2016 року 16.10 годині, на підставі ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду №1-кс/0182/1711/2018, ОСОБА_8 було затримано. Після чого, в ході огляду його речей, ОСОБА_8 з кишень куртки, добровільно надав для огляду та вилучення слідчому СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області поліетиленовий пакет, два газетні згортки та дві цигарки з речовинами рослинного походження, зеленого кольору, які згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/3312 від 04.01.2017, масою 3,669 г, 0,658 г, 0,551 г, 0,717 г, 32,011 г, загальною масою 37,606 г, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину відповідно становить - 3,228 г, 0,579 г, 0,485 г, 0,631 г, 28,168 г, загальною масою 33,091 г.
Крім того, ОСОБА_8 15.07.2019 року приблизно о 12.00 годині, знаходився в кв. АДРЕСА_2 , за місцем своєї реєстрації, та в цей час у ОСОБА_8 виник умисел направлений на повторне таємне викрадення майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , скориставшись тим, що його матері ОСОБА_11 не було вдома, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, умисно, таємно, повторно із корисливих мотивів викрав холодильник «Zanussi CT 235», вартістю 2950 грн, який належить ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. З місця злочину ОСОБА_8 втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_8 , 16.07.2019 року приблизно о 12.00 годині, знаходився на території парку «Перемоги» в м. Нікополь Дніпропетровської області, де побачив малолітню потерпілу ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на плечі якої знаходився рюкзак, в кишені якого він побачив мобільний телефон, та в цей час у ОСОБА_13 виник умисел направлений на повторне відкрите викрадення майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , 16.07.2019 року о 12.05 годин, підійшов ззаду до неповнолітньої потерпілої ОСОБА_14 , яка в цей час йшла по алеї парку, та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом ривку з кишені рюкзаку малолітньої потерпілої ОСОБА_14 викрав мобільний телефон «Хіаomi Redmi S 2», імей 1 : НОМЕР_1 , імен 2: НОМЕР_2 вартістю 3 000 грн, який належить ОСОБА_10 , чим заподіяв потерпілій матеріальний збиток на вказану суму. Після чого з місця злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Кримінальне провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора та заперечував щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого не підлягають задоволенню з таких підстав.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційних скаргах прокурора та обвинуваченого не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Доводи прокурора щодо виключення з резолютивної частини вироку посилання на застосування ст.71 КК України щодо вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2018 року, змінивши дату вироку, щодо якого застосовується ст.71 КК України на 04.02.2014 року, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки ухвалою суду першої інстанції від 19.05.2020 року було виправлено описку у вироку від 18.03.2020 року щодо ОСОБА_8 , де третій абзац резолютивної частини вказаного вироку викладено у наступній редакції: На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 04.02.2014 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна, таким чином відпала обставина для зміни вироку в цій частині, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Крім цього, допущена описка у даті вироку не свідчить про істотне порушення вимог КПК України, оскільки може бути виправлена в порядку, передбаченому ст.379 КПК України.
Вимоги обвинуваченого щодо скасування ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.05.2020 року, якою виправлено описку у вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2020 року щодо нього, оскільки не враховано строк тримання його під вартою у цьому кримінальному провадженні з 21.06.2017 року по 21.08.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі є необгрунтованим з огляду на таке.
З матеріалів провадження вбачається, що судом першої інстанції в резолютивній частині вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2020 року зазначено, що в строк відбуття покарання зараховано ОСОБА_8 строк тримання під вартою за цим об`єднаним провадженням з 30.05.2014 року по 11.08.2015 року та з 12.08.2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, інший строк попереднього ув`язнення, який підлягає зарахуванню, відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), судом встановлено не було.
Відповідно до ч.1 ст.379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин провадження, зокрема, найменування сторін, прізвищ та імен осіб, адрес, зазначення дат та строків, номерів і дат документа тощо. Виправлення допущених в ухвалі описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не змінюється суть цього судового рішення.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції в судовому засіданні від 19.05.2020 року розглядалось питання виправлення описки у третьому абзаці резолютивної частини вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2020 року, а саме в частині призначення ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.71 КК України. Прокурор, який брав участь у цьому розгляді не заперечував щодо виправлення такої описки у вказаному вироку.
При цьому, заяв про виправлення описки у вироку щодо ОСОБА_8 в частині застосування до нього ч.5 ст.72 КК України до суду не надходило та самим судом вказана описка встановлена не була, оскільки суд першої інстанції взагалі не розглядав питання про виправлення описки у вказаній частині вироку від 18.03.2020 року.
Таким чином, вимоги обвинуваченого щодо скасування ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.05.2020 року, якою виправлено описку у вироку цього ж суду від 18.03.2020 року, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, не підлягають задоволенню.
Під час апеляційного перегляду обвинувачений заявив клопотання щодо зарахування йому строку тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні з 21.06.2017 року по 21.08.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Так, з вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2020 року вбачається, що ОСОБА_8 призначено остаточне покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2014 року. Цим же вироком ОСОБА_8 зараховано в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 30.05.2014 року по 11.08.2015 року та з 12.08.2019 року по день набрання вироком законної сили.
Колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 правильно було обчислено строк його попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні, оскільки строк, який просить зарахувати обвинувачений на підставі ч.5 ст.72 КК України, а саме з 21.06.2017 року по 21.08.2017 року мав місце в іншому кримінальному провадженні за № 0002983 від 03.08.2016 року, в якому вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21.06.2017 року ОСОБА_8 було визнано винним та призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки (а.п. 215-218 т.1), а тому вимоги клопотання обвинуваченого також задоволенню не підлягають.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року залишити без задоволення.
Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2020 року залишити без задоволення.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2020 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - з моменту отримання копії судового рішення.
Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4