Постанова

Іменем України
19 січня 2021 року

м. Київ
справа № 132/1384/20
провадження № 51-3973км20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького апеляційного суду

від 29 липня 2020 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області

від 21 липня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Калинівської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вінницький апеляційний суд ухвалою від 29 липня 2020 року, керуючись ч. 4

ст. 399 КПК України, відмовив ОСОБА_6 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу слідчого судді, зважаючи на те, що скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті провадження і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Висновки апеляційного суду про те, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, вважає безпідставними з огляду на Рішення Конституційного Суду України

від 17 червня 2020 року № 4-р(ІІ)/2020 у справі № 3-180/2018 (1644/18), згідно з яким положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними).
Позиції учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні вважала касаційну скаргу обґрунтованою та просила її задовольнити.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ст. 438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 , не погодившись з ухвалою слідчого судді від 21 липня 2020 року, за якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність Калинівської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, звернувся до суду з апеляційною скаргою на вказане судове рішення.
Однак Вінницький апеляційний суд ухвалою від 29 липня 2020 року відмовив ОСОБА_6 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, зазначивши, що її подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

При цьому апеляційний суд послався на положення ст. 309 КПК України, якою встановлений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та до якого не входить оскаржена

ОСОБА_6 ухвала слідчого судді.
Стверджуючи про неможливість оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді від 21 липня 2020 року, суд апеляційної інстанції вказав також на положення ч. 3 ст. 307 КПК України, відповідно до якого ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора не може бути оскаржена в апеляційному порядку, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, відмову у відкритті провадження за нею, або про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Разом з тим, за вищезгаданим Рішенням Конституційного Суду України

№ 4-р(ІІ)/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України

(є неконституційними), положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Тобто з моменту прийняття Рішення Конституційним Судом України скасовано обмеження на оскарження вищезазначених ухвал.
Зважаючи на те, що ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 липня 2020 року про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міськрайонного суду Вінницької області

від 21 липня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Калинівської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, було постановлено після ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 4-р(ІІ)/2020, апеляційний суд, приймаючи судове рішення, керувався нормою кримінального процесуального закону, яку визнано неконституційною. Зазначене відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду постановити законне та обґрунтоване судове рішення, та згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу підставою для скасування оскарженої ухвали.
Отже, касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 липня 2020 року про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 липня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Калинівської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3