У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2020 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , отримавши клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, застосованого УСБУ в Черкаській області 10.08.1998 у кримінальній справі № 1-149-99, вирок у якій було винесено Черкаським районним судом Черкаської області 30.09.1999,

УСТАНОВИЛА:

28.08.2020 ОСОБА_2 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з вищевказаним клопотанням, яке автоматизованою системою документообігу суду було розподілено судді ОСОБА_1 та, з огляду на те, що 29.08.2020 та 30.08.2020 були вихідними днями, передано мені 31.08.2020, тому питання про можливість прийняття клопотання до провадження вирішується саме 01.09.2020.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_2 є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який залишився за стягувачем на підставі акта державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда в рахунок погашення боргу на суму 42 182 грн 80 коп. згідно з рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.08.1999 у справі № 2-2878. Даний житловий будинок раніше належав ОСОБА_4 на підставі дублікату свідоцтва на право власності, виданого Кіровоградським міськвиконкомом 15.07.1996 за № 3510, зареєстрованого Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 15.07.1996 за № 6739/23.
У січні 2020 року ОСОБА_2 стало відомо про накладення заборон на вищевказаний житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 195617684, сформованого 06.01.2020, з якої, зокрема, вбачається накладення такої заборони, а саме: тип обтяження заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 7333915, зареєстровано 05.06.2008 15:16:03 за № 7333915 реєстратором Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області, підстава обтяження повідомлення б/н 10.08.1998 УСБУ в Черкаській області.
Крім того, ОСОБА_2 також дізналася про те, що 30.09.1999 Черкаським районним судом Черкаської області відносно ОСОБА_4 було ухвалено вирок. Однак, даним вироком питання конфіскації будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , та питання зняття арешту з вказаного будинку не вирішувалося.
На момент накладення вищевказаних обтяжень власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , був ОСОБА_4 і лише через деякий час, в ході виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.08.1999 (винесеного раніше, ніж вирок від 30.09.1999), по справі № 2-2878/99 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 42 184 грн. 80 коп., вказаний житловий будинок по ціні 42 464 грн. 00 коп. в рахунок боргу було передано у власність ОСОБА_3 .
Заявник ОСОБА_2 у клопотанні також зазначає, що не має жодного відношення до обтяження у виді заборон, накладеного на її будинок на підставі повідомлення б/н 10.08.1998 УСБУ в Черкаській області, а наявність заборони перешкоджає їй, як власнику майна, вільно ним розпоряджатися, тому вона просить суд скасувати дані обтяження.
Вивчивши клопотання про скасування арешту та оглянувши додані до нього документи, приходжу такого висновку.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України 2012 року підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно (частина друга статті 174 КПК України 2012 року).

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частинна 4 статті 174 КПК України 2012 року).

Отже, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлено статтею 174 КПК України 2012 року, і, відповідно, підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

Водночас, арешт на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі щодо обвинувачення ОСОБА_4 на підставі положень КПК України 1960 року.

При цьому, згідно з пунктом 9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України 2012 року, арешт майна, застосований під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності КПК 2012 року, продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року.

Отже, виходячи із п. 9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України 2012 року, дія арешту продовжується до цього часу.

Інституту судового контролю за дотриманням прав і свобод людини під час досудового розслідування КПК України 1960 року не містив. Прийняття судом рішення щодо арешту майна як засобу забезпечення цивільного позову та/або можливої конфіскації, з огляду на зміст пункту сьомого частини першої статті 253, пункту восьмого частини першої статті 324, частини тринадцятої статті 335 цього Кодексу передбачалося лише після прийняття рішення про призначення до судового розгляду та під час постановлення за результатами такого розгляду вироку у кримінальній справі, направленій до суду з обвинувальним висновком.

Згідно зі статтею 174 КПК України 2012 року як підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому у застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

Проте, слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому КПК України 2012 року. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження КПК України не передбачає.

Суд враховує правовий висновок, наведений Верховним Судом у постанові від 24.04.2019 (справа № 2-3392/11). Зокрема, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що в разі, якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року, спір щодо зняття арешту з майна є приватноправовим і має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Зі змісту правового висновку, сформульованого Верховним Судом у постанові від 15.05.2019 (справа № 372/2904/17-ц), випливає, що із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Арешт майна у такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Тому вимоги про звільнення майна з-під арешту виступають способом захисту права власності (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у справі № 911/1247/18 від 21.08.2019 року, вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до положень статті 19 ЦПК України, статті 20 ГПК України можуть бути вирішені судом цивільної чи господарської юрисдикції.

Така правова позиція відповідає висновкам, наведеним раніше Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц та Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2013 року № 6-26 цс13.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним повернути клопотання з доданими документами заявнику для подальшого звернення з аналогічними вимогами в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. 174 КПК України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, застосованого УСБУ в Черкаській області 10.08.1998 у кримінальній справі № 1-149-99, вирок по якій було винесено Черкаським районним судом Черкаської області 30.09.1999, -- повернути заявнику разом з доданими документами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1