У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2020 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року,
В С Т А Н О В И Л А :
В обґрунтування зазначеного рішення, слідчий суддя зазначив, що оскільки скарга ОСОБА_5 не містить зобов`язань про проведення процесуальних дій у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, то, відповідно до положень ч. 4 ст. 304 КПК України, відмовив у відкритті провадження.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, вважаючи його незаконним, і необґрунтованим, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року та скерувати матеріали за його скаргою до місцевого суду на новий судовий розгляд.
ОСОБА_5 зазначає, що протягом тривалого часу слідчим другого слідчого відділу Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 не розглянуто його клопотання з вимогами, викладеними в ньому, а слідчим суддею безпідставно відмовлено у відкритті провадження, оскільки така бездіяльність слідчого підлягає беззаперечному оскарженню, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України. Вказує ОСОБА_5 і на те, що його статус потерпілого неодноразово був підтверджений чисельними ухвалами слідчих суддів різних місцевих судів, а тому твердження в оскаржуваній ухвалі щодо недоведеності цього факту є безпідставним.
Що стосується пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді від 15 травня 2019 року, то, як зазначає ОСОБА_5 , копію оскаржуваного рішення він отримав лише 09 червня 2020 року, а з урахуванням того, що участі в судовому засіданні він не приймав, рішення слідчого судді отримав більше ніж через рік після його постановлення, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження.
Прокурор та ОСОБА_5 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, про час, дату та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду провадження до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_5 без участі учасників судового провадження, оскільки їх неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.
Вислухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження за скаргою та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як указують приписи п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, на чому наголошується в ч. 3 ст. 395 КПК України.
З матеріалів провадження за скаргою видно, що оспорювана ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва постановлена 15 травня 2019 року у порядку ст. 304 КПК України без виклику осіб, копія якої направлена ОСОБА_5 , згідно супровідного листа, - 22 січня 2020 року (а.п. 10), фактично отримана 09 червня 2020 року, що нічим не спростовано, і оскаржена 12 червня 2020 року, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вирішенню не підлягає, оскільки апеляційна скарга подана у строки, передбачені ч. 2 ст. 395 КПК України, з урахуванням положень ч. 3 вказаного процесуального закону.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 15 травня 2019 року у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого другого слідчого відділу Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 було відмовлено.
Перевіряючи в порядку ст. 422 КПК України ухвалу слідчого судді межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з викладеними в ній висновками про те, що частиною 1 статті 303 цього Кодексу визначено вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, який не передбачає можливості оскарження бездіяльності слідчого, про яку зазначає ОСОБА_5 у поданій ним скарзі до слідчого судді щодо невиконання слідчим другого слідчого відділу Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року, протягом строку, встановленого ч.1 ст. 535 КПК України.
Відповідно до положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Зокрема, повноваження слідчого судді визначені у розділі ІІ КПК України, що регламентує заходи забезпечення кримінального провадження, та у ч. 1 ст. 303 КПК України, яка визначає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Так, у пунктах 1-8 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 цієї статті заявником, потерпілим чи його представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Визначені у п. 1 ч. 1ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій слідчого, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Адже у ньому однозначно визначено, що, крім наведеної у цьому пункті бездіяльності, може бути оскаржено нездійснення лише тих інших процесуальних дій, які слідчий чи прокурор безумовно зобов`язаний вчинити саме у визначений цим Кодексом строк.
Наведене свідчить, що законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені Кодексом дії в межах досудового слідства та у строк, встановлений КПК України, у межах якого зазначені особо зобов`язані їх вчинити.
Оскільки вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження в разі, якщо скарга подана, зокрема, на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, що не підлягають оскарженню, то слідчий суддя, на переконання колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , а тому не вбачається підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3