У Х В А Л А
(про арешт тимчасово вилученого майна)
Справа № 348/1250/20
Номер провадження 1-кс/348/399/20

31 липня 2020 року м.Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання погоджено прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 та надійшло в провадження слідчого судді 31.07.2020 року.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000471 від 23.07.2020 року щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

В обгрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що слідчим відділенням Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471 від 23.07.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до чергової частини Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло повідомлення про те, що 22.07.2020 року, близько 08 год. 30 хв., по вул. Соборна у селі Стримба Надвірнянського району, Івано-Франківської області, водій автомобіля марки «Dacia Duster» з реєстраційним знаком НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , при виїзді на головну дорогу не надав перевагу у русі автомобілю марки «ВАЗ 21124» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , який рухався головною дорогою, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода, у якій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки та перелому надколінника.

Виїздом слідчо-оперативної групи за вказаною адресою було проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки «Dacia Duster» з реєстраційним знаком НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель Івано-Франківської області, Надвірнянського району, с. Чорні Ослави, та автомобіль марки «ВАЗ 21124» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_3 .

Слідчий зазначає, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

23 липня 2020 року вилучені під час оглядів місця подій автомобілі марки «Dacia Duster» з реєстраційним знаком НОМЕР_1 та марки «ВАЗ 21124» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, які поміщено на зберігання на територію філії «Надвірнянський Райавтодор» дочірнього підприємства «Івано-Франківський Облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Соборна, 4.

Метою накладення арешту на автомобілі марки «Dacia Duster» з реєстраційним знаком НОМЕР_1 та марки «ВАЗ 2114» з реєстраційним номером НОМЕР_2 є збереження речових доказів.

Підставою накладення арешту на вказане майно є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що з автомобілями марки «Dacia Duster» з реєстраційним знаком НОМЕР_1 та марки «ВАЗ 21124» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , виникла потреба у проведенні низки слідчих дій та ряду експертних досліджень, оскільки вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, з метою запобігання ризикам, які можуть виникнути під час зберігання майна із слідами кримінального правопорушення та негативно вплинути на повноту досудового розслідування, слідчий просить у встановленому законом порядку накласти на них арешт із забороною володіння, користування та розпоряджання.

В судовому засіданні слідчий просив поновити йому строк для звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, як пропущений з поважних причин, мотивуючи тим, що клопотання було надіслане ним до суду 23.07.2020 року, однак з повідомлення працівників поштового відділення відомо, що був збій у електронній системі пошти і число було вказане помилково 25.07.2020 року. Зазначає, що особисто перевіряв на офіційному сайті "Укрпошта" дане відправлення. Подане клопотання про арешт тимчасово вилученого майна підтримав повністю з підстав, наведених в ньому, та просив його задоволити.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку зважаючи на обставини збою у електронній системі пошти, що слідчому слід поновити строк для звернення з клопотанням про арешт майна, а також про задоволення клопотання.
Згідно із ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В судовому засіданні встановлено, що вилучені 22.07.2020 року під час огляду місця події автомобілі марки «Dacia Duster» з реєстраційним знаком НОМЕР_1 та марки «ВАЗ 21124» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, з даними автомобілями виникла потреба у проведенні низки слідчих дій та ряду експертних досліджень, оскільки вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, з метою запобігання ризикам, які можуть виникнути під час зберігання майна із слідами кримінального правопорушення та негативно вплинути на повноту досудового розслідування, а тому необхідно у встановленому законом порядку накласти на дане майно арешт.

Відповідно до пунктів 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчий суддя констатує, що в якості мети та правової підстави для накладення арешту, визначеної п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, слід накласти арешт на майно з метою його збереження як речового доказу, заборонивши користуватися, розпоряджатися ним та відчужувати його.

Обставин, які підтверджують, що заборона користування даним рухомим майном призведе до наслідків, визначених в ч.10 ст.170 КПК України, матеріалами провадження не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню, та слід накласти арешт на рухоме майно із забороною користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача майна, оскільки вилучені 22.07.2020 року під час огляду місця події автомобілі марки «Dacia Duster» з реєстраційним знаком НОМЕР_1 та марки «ВАЗ 21124» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, з даними автомобілями виникла потреба у проведенні низки слідчих дій та ряду експертних досліджень, оскільки вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, з метою запобігання ризикам, які можуть виникнути під час зберігання майна із слідами кримінального правопорушення та негативно вплинути на повноту досудового розслідування.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Поновити слідчому СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 строк для звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задоволити.
Накласти арешт із забороною володіння, користування та розпоряджання на автомобіль марки «Dacia Duster» з реєстраційним знаком НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель Івано-Франківської області, Надвірнянського району, села Чорні Ослави, та автомобіль марки «ВАЗ 21124» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_3 , що були вилучені під час огляду місця події 22.07.2020 року до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом

п`яти днів з дня оголошення відповідно до п.9 ч.1 ст.ст.309, 395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1