ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2355/20 Справа № 193/588/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2020 року про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

з місць позбавлення волі на невідбутий строк 3 місяці 25 днів, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2020 року звільнено засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбутий строк 3 місяці 25 днів.
Обгрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що засуджений не представляє суспільної небезпеки, в місцях позбавлення волі характеризується посередньо, своєю поведінкою довів своє виправлення, зважаючи на стан здоров`я працювати не мав можливості, вимог режиму відбування покарання жодного разу не порушував, про що свідчить те, що засуджений не має стягнень, а також є інвалідом 1 групи внаслідок гострого порушення мозкового кровообігу, непрацездатний, невідбутий термін покарання складає 03 місяці 25 днів, а тому суд знаходить підстави для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у застосуванні щодо засудженого вимог ст. 81 КК України.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що судом не враховано, що засуджений неодноразово судимий за тяжкі злочини (12 разів), на даний час відбуває покарання за вчинення корисливого злочину, пов`язаного з незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів, характеризується посередньо, заохочень та стягнень немає. Звертає увагу, що судом не надано оцінки тому, яким чином засуджений бере участь і проявляє корисну активність в організації виховних заходів в установі, не надано оцінки участі засудженого у заходах самодіяльності та ставлення до праці.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Із матеріалів провадження слідує, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання засудженого, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений довів своє виправлення, а тому може бути звільнений умовно-достроково.
При цьому апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як слідує із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_7 засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2016 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з подальшим звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року було скасовано вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2016 рокув частині призначеного покарання та постановлено новий вирок, яким ОСОБА_7 призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць,зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27 вересня 2017 року по 19 жовтня 2017 року.

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць,зараховано в строк відбування покарання строк попередньо ув`язнення з 27 вересня 2017 року по 22 листопада 2017 року.

Початок строку відбування покарання 22 листопада 2017 року, кінець строку 27 жовтня 2020 року.
Як встановив суд першої інстанції, виходячи з даних характеристики ОСОБА_7 , за час відбування покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія (№45) засуджений характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має, вимог режиму не порушує, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться задовільно, винуватість у вчиненому злочині визнає частково.
Крім того, засуджений є інвалідом 1 групи внаслідок гострого порушення мозкового кровообігу, у зв`язку з чим непрацездатний.
Аналізуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , оскільки обставини провадження свідчать, що засуджений не представляє суспільної небезпеки, в місцях позбавлення волі характеризується посередньо, зважаючи на стан здоров`я працювати не мав можливості, вимог режиму відбування покарання жодного разу не порушував, невідбутий термін покарання на час розгляду клопотання судом першої інстанції складав 03 місяці 25 днів, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення та виховання, і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Сам факт, що засуджений характеризується посередньо, немає заохочень та стягнень, не може свідчити про відсутність критичного ставлення останнього до вчиненого злочину та подання ним негативного прикладу для інших засуджених. Достатніх даних на підтвердження вказаного факту прокурор не навів в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді.

Доводи прокурорапро те, що ОСОБА_7 раніше було неодноразово засуджено та на даний час він відбуває покарання за вчинення корисливого злочину, пов`язаного з незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів, знаходять своє підтвердження, але вони не впливають на рішення суду і не містять достатніх даних для скасування ухвали суду першої інстанції про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , про що наполягав у своїй апеляційній скарзі прокурор.

Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обгрунтованого рішення.

Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_7 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги прокурора.

З огляду на вищевикладене доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про недоведення засудженим свого виправлення та про відсутність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2020 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 з місць позбавлення волі на невідбутий строк 3 місяці 25 днів залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4