Справа № 461/6508/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/940/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 серпня 2020 року задоволено клопотання слідчого ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_9 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі Львівській установі виконання покарань №19. Строк дії ухвали становить шістдесят днів, з моменту затримання, тобто до 14 жовтня 2020 року включно.
Визначено заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160,00 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду № UA0000757, банк ДКСУ м. Київ, , одержувач ТУ ДСА України у Львівській області.
Встановлено ОСОБА_7 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки строком на два місяці з моменту внесення такої:
1. прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;
2. не відлучатися з постійного місця проживання, а саме помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3. повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;
4. невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи (при наявності), що дають право на виїзд за межі України;
5. невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади наявну у ОСОБА_7 мисливську вогнепальну зброю та пристрої для відстрілу гумовими кулями.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що у випадку невиконання вищезазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п.3 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.
На ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 серпня 2020 року прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_9 задовольнити, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі Львівській установі виконання покарань №19. Визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630 600 грн. У разі внесення застави, зобов`язати ОСОБА_7 : прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом; не відлучатися з постійного місця проживання, а саме помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання; невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи (при наявності), що дають право на виїзд за межі України; невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади наявну у ОСОБА_7 мисливську вогнепальну зброю та пристрої для відстрілу гумовими кулями.
В обгрунтування своїх вимог прокурор зазначає про те, що слідчим суддею не враховано доводи слідчого щодо визначення розміру застави, що становить 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а тому оскаржувана ухвала в частині визначення розміру застави є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Вказує, що ОСОБА_7 необхідно визначити заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 347-1 КК України, санкцією якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, а відтак, він знову може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Посилається на те, що ОСОБА_7 ніде не працює, не має сталого джерела доходів, що свідчить про відсутність факторів соціального стримування. Після затримання ОСОБА_10 , ОСОБА_7 переховувався від органів досудового розслідування та суду до його затримання. У день затримання ОСОБА_7 проник у чуже помешкання, щоб запобігти спробам свого затримання та, у такий спосіб, хотів продовжити уникати відповідальності. З огляду на наведене, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що, вчиняючи протиправну діяльність, ОСОБА_7 неодноразово контактував з особами, які були обізнані в його протиправній діяльності та в подальшому зможуть надати викривальні показання щодо інших злочинів. Так, зокрема, підозрюваним ОСОБА_11 було надано свідчення, які у своїй сукупності підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 . Враховуючи наведене, останній може незаконно впливати на свідків та інших фігурантів даного кримінального провадження з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання.

Враховуючи наведене вище, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, просить апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та судової справи, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Слідчим відділом УСБУ у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 30 січня 2020 року року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000524, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 17 ч. 2 ст. 347-1, ч. 2 ст. 194 КК України.
10 лютого 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 347-1 КК України.
18 серпня 2020 року слідчий слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 серпня 2020 року вказане клопотання задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14 жовтня 2020 року включно, одночасно визначено заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому, заслухано думку сторони обвинувачення та сторони захисту, допитано підозрюваного, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 347-1 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про особу підозрюваного.

Слідчим суддею в ухвалі зазначено, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На переконання колегії суддів сукупність всіх даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатньо підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 347-1 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Окрім того, питання обґрунтованості підозри в апеляційній скарзі прокурора не ставиться.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які не зменшилися та дають підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 грн.

Сума, що встановлюється для звільнення під заставу повинна бути належним чином обґрунтована і зафіксована в рішенні про заставу («Георгієв проти Болгарії» п. п. 30, 31). А також повинні враховуватися кошти обвинуваченого («Хрістова проти Болгарії»).

Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Відповідно до ухвали, слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

Доводи прокурора, за змістом апеляційної скарги, про те, що застава у визначеному слідчим суддею розмірі не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованими.

Зокрема, вказана прокурором в апеляційній скарзі застава у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630 600 грн, є такою, що не співвідноситься з даними про особу підозрюваної ОСОБА_7 , обставинами кримінального правопорушення та виключна необхідність у її застосуванні в такому розмірі не доведена стороною обвинувачення.

Відтак, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвала слідчого судді суду відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування в частині визначення розміру застави, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі справи не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4