ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №610/3555/18 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1 ,
Провадження № 11кп/818/3534/20 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. 49 КК України
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі обвинуваченого ОСОБА_7 , який виступає без захисника та питання про погіршення становища якого не ставиться, без участі потерпілої ОСОБА_8 , належним чином повідомленої про розгляд справи, з участю її представника ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_8 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 13.10.2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Зміст оскарженого судового рішення суду першої інстанції.
Вказаною ухвалою задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та звільнено його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000759 від 23.04.2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 закрито.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_8 залишено без розгляду та роз`яснено право звернутися до суду з позовом в порядку позовного провадження.

Таке рішення суду мотивовано тим, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, при цьому свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, визнав у повному обсязі, а потерпіла ОСОБА_8 не заперечувала проти того, щоб кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 було закрите.

Разом з тим, районний суд врахував, що станом на 13.10.2020 р. строки давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності збігли; він у 2018 році вчинив новий нетяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі не більше двох років; перебіг давності не переривався й дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ст. 128 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та звільнення його від кримінальної відповідальності за вказаним епізодом (т.4 а.с. 58-59).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з вказаним рішенням, потерпіла ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для подальшого судового розгляду.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що дійсно під час судового засідання головуючий по справі з`ясовував її думку щодо можливості закрити провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , проте їй не було роз`яснено наслідки закриття провадження, а заявлений нею цивільний позов залишено без розгляду. Відтак, вважає вказану ухвалу суду незаконною та постановленою з порушенням норм процесуального законодавства ( т.4 а.с. 72-73).
Крім того, на ухвалу районного суду було подану апеляційну скаргу потерпілою ОСОБА_10 , проте 30.11.2020 року Харківським апеляційним судом постановлено ухвалу про закриття апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на ухвалу суду не подавали.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Обвинувачений ОСОБА_7 про дату та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, проте у судове засідання не з`явився та не повідомив апеляційний суд про причини свого неприбуття, клопотань про перенесення слухання справи не заявляв, а також не звертався до апеляційного суду із клопотанням про виклик його у судове засідання.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.401, ч.4 ст.405 КПК України участь обвинуваченого у розгляді апеляційної скарги потерпілих, в яких не порушується питання про погіршення його становища, не є обов`язковою. За таких обставин, колегія суддів, з урахуванням думки учасників процесу, та з метою дотримання вимог ст.28 КПК України щодо розумності строків здійснення кримінального провадження, дійшла висновку про можливість проведення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_8 також була належним чином повідомлена про слухання справи, проте у судове засідання не з`явилася. Будь-яких клопотань або заяв, які б перешкоджали розгляду справи, до апеляційного суду не надала, тому, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, зокрема її представника ОСОБА_9 , колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи за відсутності потерпілої.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник потерпілої адвокат ОСОБА_9 підтримав апеляційну скаргу, подану потерпілою, просив задовольнити її в повному обсязі. Вказав, що вказана ухвала постановлена незаконним складом суду, так як в ній не зазначено про участь в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_10 та її представника ОСОБА_9 , а також вказано три прокурори, хоча безпосередньо в даному провадженні брала участь прокурор ОСОБА_11 . На думку представника потерпілого, це є істотним порушенням КПК України та підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційних вимог потерпілої ОСОБА_8 , вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою та зазначила, що обов`язком суду є закриття провадження за наявності для цього законних підстав. При цьому, вирішальним є позиція лише обвинуваченого, оскільки у разі його заперечень закриття провадження не допускається.

Крім того, прокурор вказала, що доля цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 вирішена у відповідності до вимог ст. 129 КПК України.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника потерпілої, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, із змісту оскаржуваної ухвали встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що 23.04.2016 року, приблизно о 15.40 год., в с. Вербівка Балаклійського району Харківської області по вул. За Мир, 48, поблизу магазину «Родничок», ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, умисно завдав ОСОБА_8 удар кулаком в область лівого вуха, внаслідок чого остання впала на землю, необережно спричинивши їй середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 128 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Отже, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, становить три роки.

Дотримуючись вимог, передбачених ст.ст. 284, 286 КПК України, суд першої інстанції розглянув усне клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , заявлене ним на початку судового засідання; обґрунтовано звільнив його від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

При цьому, суд, відповідно до ст.372 КПК України, зазначив в ухвалі правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке інкримінувалося ОСОБА_7 за епізодом злочинної діяльності по відношенню до потерпілої ОСОБА_8 та мало місце 23.04.2016 року; суть питання, що вирішується ухвалою; встановлені судом обставини щодо наявності передбачених законом підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а також мотиви, з яких суд виходив при постановленні свого рішення.

Зокрема, суд зазначив подію, за якою ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, судом не встановлено обставин, які свідчать про зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2, 3 ст.49 КК України, наведена позиція самого обвинуваченого на підтримку заявленого клопотання. Тобто, суд установив усі обставини, необхідні для вирішення вказаного питання.

Саме така правозастосовна практика міститься в Постановах Верховного Суду, зокрема у справі №345/2618/16-к від 19.11.2019 року; у справі №730/67/16-к від 26.03.2020 року.

Стосовно апеляційного доводу потерпілої ОСОБА_8 , що вона не розуміла змісту запитань суду та правових наслідків закриття провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно аудіозапису судового засідання від 13.10.2020 року встановлено, що, заявляючи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю та не заперечував проти часткового задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 .

При цьому, суд з`ясував позицію потерпілої ОСОБА_8 з вказаного питання, вона не заперечувала проти закриття провадження. Це ж підтвердив в суді апеляційної інстанції її представник.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що відповідно до ч.4 ст.286 КПК України суд повинен невідкладно розглянути заявлене клопотання.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, при цьому позиція потерпілих чи їх представників вирішального значення не має.

Оскільки обвинувачений надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для проведення подальшого судового провадження за даним епізодом.

Доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_8 про безпідставність залишення районним судом без розгляду її цивільного позову, слід визнати необґрунтованими.

За вимогами ч.1 ст. 129 КПК України розв`язання цивільного позову по суті заявлених вимог можливе у випадку ухвалення обвинувального вироку, ухвалення рішення про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі суперечить вказаним нормам закону.

Враховуючи системний аналіз норм кримінального процесуального закону, цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження, як на досудовому розслідування, так і в суді.

В той же час, за змістом ч.7 ст. 128 КПК України залишення позову без розгляду не перешкоджає його пред`явленню в порядку цивільного судочинства, що і було роз`яснено районним судом в оскаржуваному рішенні.

У зв`язку з наведеним колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції являється законною та обґрунтованою, а отже скасуванню не підлягає.

Крім того, твердження представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 , заявленого ним під час апеляційного розгляду, про постановлення оскаржуваної ухвали незаконним складом суду є надуманим та не підтверджується матеріалами провадження.

Кримінальне провадження відповідно до ч.1 ст.31 КПК України в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою та дванадцятою цієї статті.

Водночас, ст.35 КПК України визначено, що у суді функціонує автоматизована система документообігу суду, що забезпечує, в тому числі об`єктивний та неупереджений розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями.

Матеріали кримінального провадження, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів.

Як вбачається із матеріалів провадження, відповідно до вимог ст.35 КК України, на підставі ухвали Балаклійського районного суду від 12.11.2019 року у зв`язку з задоволенням заяви про самовідвід судді, проведено повторний автоматизований розподіл даного кримінального провадження (т.2 а.с. 244) та визначено склад колегії суддю ОСОБА_1 , відводів якому учасниками судового процесу не заявлено.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що прокурор не входить до складу суду, а перерахування у оскаржуваній ухвалі прокурорів, які приймали участь у попередніх судових засіданнях, не є істотним порушенням вимог КПК України та не є безумовною підставою для скасування судового рішення.

У зв`язку з викладеним апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_8 залишається без задоволення, а оскаржувана ухвала без змін, як така, що є мотивованою, обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 13.10.2020 року по справі щодо ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України на підставі ст. 49 КК України та п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді
___________ ________________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4