Справа №639/4697/20
Провадження №1-кс/639/1966/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 , що полягає у не виконанні певних дій в рамках кримінального провадження №0000067 від 20.01.2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 який є захисником підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність керівника Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 , яка допущена під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 20.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 28, ч.1 ст.366 КК України.

Просив, зобов*язати керівника Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 в кримінального провадження №0000067 від 20.01.2020 року виконати вимоги ст.283, 284, 295 КПК Ураїни.

Заявник ОСОБА_3 до судового засідання не з*явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор у судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Перевіривши доводи скарги, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що 20.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 28, ч.1 ст.366 КК України.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 26.06.2020 року було повідомлено про підозру.

06 липня 2020 року слідчим слідчої групи Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 складено клопотання, адресоване керівнику Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , про продовження строків досудового розслідування.

Рішення про продовження строку досудового розслідування за наслідками розгляду вищезазначеного клопотання, тобто станом на дату (22.07.2020 року) спливу строку досудового розслідування та станом на момент подання скарги, а саме 28.07.2020 року, у зазначеному кримінальному провадженні, керівником Харківської міської прокуратури № 2 ОСОБА_5 відповідно до передбаченої КПК процедури не приймалось, також не приймалось рішень про його закриття.

Загальний строк досудового розслідування при об`єднанні кримінальних проваджень у порядку, передбаченому ст.217 КПК України, визначається шляхом поглинання меншого строку більшим.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно з цією ж статтею строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати:

1) двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;

2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості;

3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

При цьому, відповідно до ст.294 КПК якщо досудове розслідування злочину (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу:

1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури;

2) до шести місяців - керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником;

3) до дванадцяти місяців - Генеральним прокурором чи його заступниками.

Строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.

Відповідно до вимог ст. 295 КПК України прокурор, уповноважений розглядати питання продовження строку досудового розслідування, зобов`язаний розглянути клопотання не пізніше трьох днів з дня його отримання, але в будь-якому разі до спливу строку досудового розслідування.

Рішення прокурора про продовження строку досудового розслідування або про відмову у такому продовженні приймається у формі постанови.

Прокурор задовольняє клопотання та продовжує строк досудового розслідування, якщо переконається, що додатковий строк необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, або для проведення чи завершення проведення експертизи, за умови що ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин.

Якщо прокурор задовольняє клопотання слідчого, прокурора, він визначає новий строк досудового розслідування. Прокурор зобов`язаний визначити найкоротший строк, достатній для потреб досудового розслідування.

Прокурор відмовляє у задоволенні клопотання та продовженні строку досудового розслідування у разі, якщо слідчий, прокурор, який звернувся з клопотанням, не доведе наявність підстав, передбачених частиною шостою цієї статті, а також якщо досліджені під час вирішення цього питання обставини свідчать про відсутність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру, та/або підозрюваний причетний до цієї події кримінального правопорушення.

У разі відмови у продовженні строку досудового розслідування прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування, зобов`язаний протягом п`яти днів здійснити одну з дій, передбачених частиною другою статті 283 цього Кодексу: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржено бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає, зокрема, у не здійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Разом із тим, ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відповідно до ч.8 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Згідно ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У відповідності до принципів і засад, гарантованих ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Для розуміння поняття найкоротших, розумних строків досудового розслідування, то слід керуватися ст. 6 Європейської конвенції з прав людини (Право на справедливий суд) та практикою Європейського суду з прав людини.

Таким чином суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги захисника ОСОБА_3 .

Матеріалами справи підтверджується та знаходить своє обґрунтування вимога сторони захисту щодо зобов`язання керівника Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 припинити бездіяльність щодо вчинення дій, які визначені ч.2 ст.283 КПК України, оскільки судом встановлена відсутність факту продовження строків досудового розслідування №0000067 відповідно до встановленої Кримінальним процесуальним кодексом, а тому дане кримінальне провадження мало бути закінчено у строк до 22.07.2020 року, крім того суд зазначає, що недотримання належної правової процедури продовження строку досудового розслідування, в свою чергу, нівелює можливість прийняття правомірного рішення прокурора про продовження строку досудового розслідування, а тому сам факт неповідомлення сторони захисту, ненадання стороні захисту клопотання про продовження строку досудового розслідування є порушенням вимог ст.ст.284, 294, 295 КПК України, а тому є доказом відсутності прийнятого рішення про продовження строку досудового розслідування. За таких умов суд приходить до висновку, що подальше зволікання з вчинення процесуальних дій відповідно до ч.2 ст.283 КПК України, тобто спрямованих на закінчення кримінального провадження шляхом здійснення однієї з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Слідчий суддя приходить до такого висновку зважаючи на те, що ст. 303 КПК України передбачає можливість оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. В даному випадку конкретні процесуальні дії ст.283 КПК України, а строк їх здійснення чітко визначається положеннями ст. 219, 294-297 КПК України, та в даному випадку становить 6 місяців. Таким чином процесуальні дії, передбачені ч.2 ст.283 КПК України мали бути виконанні в зазначений термін, а тому подальше зволікання з їх здійсненням є протиправним, а тому відповідна бездіяльність прокурора є предметом оскарження відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що органу досудового слідства направлявся запит з проханням надати вказані вище матеріали кримінального провадження, проте на даний час матеріали до суду надані не були.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 8, 219, 283, 294-297, 303, 306, 307, 309 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 , що полягає у не виконанні певних дій в рамках кримінального провадження №0000067 від 20.01.2020 року задовольнити.

Зобов`язати керівника Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000067 від 20.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 28, ч.1 ст.366 КК України, протягом доби з моменту отримання копії даної ухвали, вирішити питання про вчинення процесуальних дій передбачених ст. 283, ст.284, ст.295 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1