№ 1-кп/756/1161/19
У Х В А Л А
Іменем України

28 жовтня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

провівши судове засідання за обвинувальним актом стосовно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Вислухавши думку учасників процесу суд встановив наступне.

Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою, визначений ст. 197 КПК України, стосовно ОСОБА_5 спливає 04.11.2019 включно, суд враховує ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину за який передбачено покарання до шести років позбавлення волі, а також матеріали, які характеризують останнього, вік та стан його здоров`я, сімейний стан, відсутність у останнього сталих соціальних зв`язків, які б перешкодили зміні місця перебування та забезпечували би виконання ним процесуальних обов`язків. Так, обвинувачений є особою, яка схильна до вживання наркотичних засобів, обвинувачується у вчиненні злочину під час іспитового строку. Такі обставини, в сукупності з мірою покарання, яка загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування останнього від суду, незаконного впливу обвинуваченого на потерпілу та свідків, що не дає достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права останнього, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зокрема прав потерпілої у даному кримінальному провадженні.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою, зокрема прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України: спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків.
Дані, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 197, 331 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 2 місяці, тобто до 26.12.2019 включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1