Номер провадження: 11-кп/813/1329/20
Номер справи місцевого суду: 493/2682/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Балтського районного суду Одеської області від 28.02.2020 року у об`єднаному кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000308 від 10.06.2018 року, № 0000019 від 12.01.2019 року, № 0000037 від 21.01.2020 року та № 0000549 від 05.12.2019 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимий: останній раз 08.02.2017 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до 3 років 5 місяців позбавлення волі з застосуванням примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбуття покарання; 27.10.2017 року звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;
визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді двох років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
Змінено ОСОБА_7 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду.
Строк відбування покарання відраховуватно з моменту затримання, тобто з 28.02.2020 року.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, не працюючого, не одруженого, безпартійного, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 13.04.2017 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75, 104, КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Балтського районного суду Одеської області від 13.04.2017 року та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді трьох років семи місяців позбавлення волі.
Обрано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду.
Строк відбування покарання відраховувано з моменту затримання, тобто з 28.02.2020 року.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 24.01.2020 року № 200-Х у розмірі 1256,08 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість гривень 08 копійок).
Вироком також вирішено питання щодо долі речових доказів та процесуальних витрат у справі.

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними в тому, що на початку червня 2018 року, більш точної дати досудовим та судовим слідством не встановлено, біля 01:30 год. ОСОБА_7 , знаходячись по вул. Ярославського в м. Балта Одеської обл., біля будинку № 8, повторно, з корисливих мотивів, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, через незачинені вхідні двері проник всередину літньої кухні вищевказаного домогосподарства, звідки таємно викрав електричний наждак «ZsF», вартістю 662,00 грн., що належить ОСОБА_11 .
Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на вищевказану суму.
Крім того, 10.06.2018 року біля 23:45 год. ОСОБА_7 , знаходячись в АДРЕСА_3 , діючи повторно, з корисних мотивів, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, за допомогою металевої арматури зламавши навісний замок з дверей підсобного приміщення, що належить ОСОБА_12 , мешканці АДРЕСА_4 ., та проник всередину, звідки таємно викрав бензопилу «FORESTA», вартістю 1528,00 грн.
Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальний збиток на вищевказану суму.
Також, в липні 2018 року, більш точної дати досудовим та судовим слідством не встановлено, біля 01:00 год. ОСОБА_7 , знаходячись по вул. Жовтнева в м. Балта Одеської області, біля будинку № 32, повторно, з корисливих мотивів, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, підійшов до гаража, що належить ОСОБА_13 , мешканцю АДРЕСА_5 , та за допомогою металевої труби, зламавши металевий замок на дверях вищевказаного гаражу, проник всередину, звідки таємно викрав болгарку «CRAFT», вартістю 823,00 грн.
Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальний збиток на вищевказану суму.
Також, 20.08.2018 року біля 2-ї години ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 37, розташованого по вул. Богданюка в м. Балта Одеської області повторно, з корисливих мотивів маючи вільний доступ до чужого майна, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, підійшов до автомобіля марки «Opel Combo», який належить ОСОБА_14 та відчинивши незамкнені водійські дверці автомобіля, з салону автомобіля, таємно викрав: перець молотий «Мрія» в кількості 132 шт., вартістю по 5,50 грн. на загальну суму 726 грн.; кофе «Нескафе Голд» в стиках у кількості 12 шт., вартістю по 46 грн. на загальну суму 552 грн.
Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальний збиток на загальну суму 1278 грн.
Крім того, 02.10.2018 року біля 03:30 год. ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 5, розташованого по вул. Шевченко в м. Балта Одеської області, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до автомобіля марки «Renault Kangoo 2», власником якого є ОСОБА_15 , з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, за допомогою викрутки зняв вікно водійської дверці вищевказаного автомобіля, та проникнувши до салону зазначеного автомобіля таємно викрав відеореєстратор марки «DOD» F900LHD, вартістю 1178,00 грн., автомобільний модулятор «CARMP3 PLAYER», вартістю 181,00 грн., автомобільну зарядку марки «PROLOGY» IMAP, вартістю 85,00 грн., усього викравши майна на загальну суму 1444,00 грн.
Після цього, ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальний збиток на загальну суму 1444,00 грн.
Також, 02.10.2018 року біля 04:00 год. ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 10-б, розташованого по вул. Шевченко в м. Балта Одеської області, підійшов до автомобіля марки «Volkswagen Т-4» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_16 , повторно, з корисливих мотивів, маючи вільний доступ до чужого майна, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, за допомогою викрутки відчинивши вікно задніх правих дверей та проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 650,00 грн., електронні ручні ваги марки «Wei-Hend», вартістю 120,00 грн. набір металевих стаканів у чохлі вартістю 115,00 грн., комбіновану викрутку від бензопили, вартістю 105,00 грн.
Після цього, ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 матеріальний збиток на загальну суму 990,00 грн.
Крім того, 26.10.2018 року біля 14:00 год. ОСОБА_17 , знаходячись в торговому залі магазину ТОВ «РУШ» Ева № 493, розташованого по вул. Любомирська, 211 в м. Балта Одеської області, повторно, з корисливих мотивів, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, маючи вільний доступ до чужого майна, з вітрини вищевказаного магазину таємно викрав один флакон чоловічих парфумів «VERSACEEROS», вартістю 259,00 грн.
Після цього, ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «РУШ» Ева № 493 матеріальний збиток на вищевказану суму.
25.12.2018 року біля 23-ї год. ОСОБА_7 спільно з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, та неповнолітнім ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, вступивши між собою в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, прийшли до домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_6 , власником якого являється громадянин ОСОБА_18 .
З урахуванням сприятливої для них обстановки, яка на їх переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, умисно, повторно, відносно обох осіб, шляхом вільного доступу викрали шість секцій металевого паркану, вартістю 333,00 грн. за одну секцію.
Після чого, ОСОБА_7 , спільно з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, та неповнолітнім ОСОБА_8 , з вищевказаним майном залишили місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_18 , матеріальний збиток на загальну суму 1998,00 грн.
18.01.2019 року біля 22-ї години ОСОБА_7 проходячи по вул. Кірова в м. Балта Одеської обл., побачив на узбіччі дороги автомобіль ВАЗ 21093 сірого кольору д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_19 . Підійшовши до автомобіля ОСОБА_7 , діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключила можливість втручання власника чи сторонніх осіб, через незачинені задні ліві дверці, проник в салон вищевказаного автомобіля, звідки таємно, повторно, викрав грошові кошти у розмірі 250,00 грн., які були скріплені біндером чорного кольору.
Після чого, ОСОБА_7 з викраденими коштами залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_19 матеріальний збиток на суму 250,00 гривень.
Наприкінці листопада 2019 року, більш точної дати досудовим та судовим слідством встановити не вдалося, ОСОБА_7 близько 01:00 год., з корисливих мотивів, прийшовши до релігійної громади церкви євангельських християн-баптистів, розташованої по АДРЕСА_7 , та діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, за допомогою викрутки відчинив пластикове вікно, через яке проник до приміщення молитвеного будинку, звідки повторно, таємно викрав монітор марки «LG, моделі 566 LE з с/н 212 JE 06407 разом з відео кабелем, вартістю 295,00 грн.; комп`ютерну клавіатуру «MITSUMI» моделі RFR-EA4XT, вартістю 50,00 грн.; дорожню сумку з текстильного синтетичного матеріалу, габаритами 35х60х30 см., вартістю 217,50 грн.; веб-камеру марки «SummerInfant.Inc», вартістю 234,00 грн., що належали ОСОБА_20 .
Після чого, ОСОБА_7 разом з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_20 матеріальний збиток на загальну суму 796,50 грн.
ОСОБА_8 в серпні місяці 2019 року, більш точної дати досудовим та судовим слідством встановити не вдалося, знаходячись на околиці м. Балта Одеської області, виявив дорослі рослини коноплі, після чого, діючи умисно, не маючи спеціального дозволу, з метою незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту, відокремив стовбура рослині з листям та насінням від кореневої системи та приніс до себе додому: АДРЕСА_2 . Після чого, висушив, подрібнив та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту, до виявлення та вилучення працівниками поліції, таким чином здійснив незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу.
21.01.2020 року біля 17-ї години ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , на пропозицію співробітників поліції Балтського ВП ГУНП в Одеській області, в присутності двох понятих, добровільно видав з-під своєї куртки прозорий поліетиленовий пакет, в якому містилася речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору, в сухому не подрібненому стані, зовні схожою на особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, та один саморобний пристрій для куріння канабісу з нашаруванням.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свою вину визнали у повному обсязі, відносно обвинувачених справу розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
У апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи доведеність вини у вчиненні кримінальних правопорушень, кваліфікацію своїх дій, просить вирок Балтського районного суду Одеської області від 28.02.2020 року змінитита на підставі ст. 69 КК України призначити йому більш м`яке покарання, посилаючись на те, що призначене покарання є надто сурове.

Доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при призначені покарання не врахував пом`якшуючих обставин. Вважає, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України не визначив остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, а призначив остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань.

Також обвинувачений зазначив, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо призначення покарання, безпідставно враховано обставину, яка обтяжує його покарання за епізодом крадіжки у липні 2018 року у потерпілого ОСОБА_13 , оскільки на час скоєння вказаного злочину йому не було відомо, що потерпілий є особою похилого віку.

У апеляційній скарзі неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок Балтського районного суду Одеської області від 28.02.2020 року змінитита на підставі ст. 69 КК України призначити йому більш м`яке покарання, посилаючись на те, що призначене покарання є надто сурове.

Доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при призначені покарання не врахував пом`якшуючих обставин, зокрема відсутність претензій з боку потерпілого та відшкодування збитків.

У судове засідання апеляційного суду потерпілі у кримінальному проваджені та законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_21 будучи належним чином повідомлені про дату, місце та час судового розгляду не з`явилися, про поважні причини неявки апеляційний суд не повідомили.

З огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, врахувавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, апеляційний суд вважав за необхідне провести розгляд за відсутності потерпілих та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_21 , оскільки право на захист неповнолітнього обвинуваченого не порушується.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши: суддю-доповідача; пояснення обвинувачених та їх захисників, які підтримали апеляційні скарги у повному обсязі; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права та законності.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
З матеріалів справи вбачається, що обвинувачені ОСОБА_7 за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, визнали себе винними у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень у повному обсязі та підтвердили обставини справи, які описані у обвинувальному акті.
За таких обставин суд першої інстанції, допитавши обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_18 , за згодою всіх учасників судового розгляду, розглянув справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, без дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні, і дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинувачених в інкримінованих їм злочинах.
У апеляційних скаргах обвинувачених не оспорюються фактичні обставини вчинення ними кримінальних правопорушень, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини обвинувачених у вчинені кримінальних правопорушень, а також правильність кваліфікації їх дій, у зв`язку з чим апеляційний суд не переглядає вирок у цій частині.

Щодо доводів обвинувачених, з приводу невідповідності призначеного судом першої інстанції покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених через надмірну суворість, то колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до практики призначення кримінальних покарань, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, характер та ступінь участі і роль кожного із обвинувачених у вчиненні злочинів, висновки органу пробації, якими визначено високий рівень ризику вчення обвинуваченими повторних правопорушень, осіб обвинувачених, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинувачених.
Так, при призначені покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом визначено визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочинів, щире каяття та вчинення злочину у неповнолітньому віці. Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Також, судом першої інстанції при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_8 враховано, що останній вчинив злочин в період іспитового строку, визначений вироком Балтського районного суду Одеської області від 13.04.2017 року, належних висновків для себе не зробив та вважав за необхідне призначити останньому покарання на підставі ст. 71 КК України у виді позбавлення волі.
Саме вказані обставини дали суду першої інстанції підстави для висновку, що неповнолітньому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Навіть за наявності даних у матеріалах кримінального провадження щодо відшкодування збитків та відсутності претензій з боку потерпілих, вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 злочинів у період іспитового строку унеможливлює призначення останньому більш м`якого покарання.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наведена сукупність обставин надала підстави суду першої інстанції для висновку, що визначена кожному з обвинувачених форма відбування покарання є справедливим та виваженим заходом примусу, а також, що вона забезпечить виправлення обвинувачених та попередженню вчинення ними нових злочинів.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом визначено визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочинів та щире каяття. Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом визначено вчинення злочину щодо особи похилого віку відносно потерпілого ОСОБА_13 .
При цьому, апеляційний суд вважає, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції не в повній мірі керувався вимогами ст. 67 КК України та допустився порушення вимог закону, з таких підстав.
Так судом першої інстанції, при посиланні на наявність у кримінальному провадженні обставин, що обтяжують покарання для обвинуваченого ОСОБА_7 було встановлено таку обставину як - вчинення злочину щодо особи похилого віку відносно потерпілого ОСОБА_13 .
Разом з цим, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, обвинувачений підтвердив визнання ним вини в скоєні інкримінованих йому злочинів, водночас пояснив, що на час скоєння ним крадіжки у липні 2018 року у потерпілого ОСОБА_13 , йому не було відомо, що потерпілий є особою похилого віку.

На думку апеляційного суду той факт, що обвинувачений під час вчинення крадіжки за даним епізодом у потерпілого ОСОБА_13 не знав, що майно належить саме особі похилого віку, не може свідчити про наявність такої обтяжуючої покарання обставини обвинуваченого як вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Зазначені обставини вказують на невідповідність викладених у вироку висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження та з урахуванням положень ст. ст. 408, 409, 411 КПК України свідчать про необхідність зміни вироку та виключення з мотивувальної частини вироку посилання суду на наявність обтяжуючої покарання обставину як вчинення злочину щодо особи похилого віку відносно потерпілого ОСОБА_13 .
Водночас, незважаючи на відсутність обтяжуючої покарання обставини як вчинення злочину щодо особи похилого віку, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, негативну харектеристику за місцем проживання, а також інших обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого, апеляційний суд погоджується з видом і розміром призначеного судом першої інстанції покаранням ОСОБА_7 , оскільки воно є законним, достатнім, співрозмірним та справедливим.

При цьому апеляційний суд вважає вірним висновки суду першої інстанції, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливо без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, так як тільки такий вид кримінального покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Аналізуючи сукупність усіх обставин справи, характеризуючих даних про осіб обвинувачених, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, апеляція обвинуваченого ОСОБА_8 - залишенню без задоволення, а вирок суду зміні щодо обвинуваченого ОСОБА_7 шляхом виключення з мотивувальної частини вироку посилання суду на наявність обтяжуючої покарання обставину вчинення злочину щодо особи похилого віку, а в решті без зміни.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Балтського районного суду Одеської області від 28.02.2020 року у об`єднаному кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000308 від 10.06.2018 року, №0000019 від 12.01.2019 року, №0000037 від 21.01.2020 року та №0000549 від 05.12.2019 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - «вчинення злочину щодо особи похилого віку».
У іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту отримання її копії.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4