Номер провадження:1-кс/521/4353/20
У Х В А Л А

17 вересня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР 30.09.2019 року за № 0000087 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :
Слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 11.09.2020 року під час огляду місцевості за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14 автомобіля ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у даному кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, що мало місце 05.08.2019 року. Виявлений в ході проведених слідчих дій автомобіль, на думку слідчого, має значення речового доказу у кримінальному провадженні, а тому підлягає арешту на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, обґрунтовуючи вимоги наведеними у ньому обставинами і документами, що містяться у кримінальному провадженні, повідомив, що автомобіль, про який йдеться у клопотанні, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні. Зазначив, що накладення арешту на вилучений автомобіль обумовлена необхідністю його збереження.

Потерпіла ОСОБА_4 , яка вважає себе власницею автомобіля, не заперечувала проти накладення арешту на автомобіль, але просила передати їй на зберігання.

Представник ОСОБА_5 , у володінні якого перебував автомобіль, також не заперечувала проти задоволення клопотання, але просила залишити його на штраф-майданчику, оскільки до цього часу не визначено, яка саме особа є законним власником автомобіля. Крім того, в салоні автомобіля до цього часу перебувають особисті речі ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до ст. 170 ч. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 4 цієї ж статті, передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено, що вказане у клопотанні вилучене під час огляду місця події майно, - автомобіль ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, і може бути використано як доказ у кримінальному провадженні. Тому наявні підстави для задоволення клопотання щодо накладення арешту на майно.

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутні і в судовому засіданні учасниками провадження не були надані документи, які б беззаперечно свідчили, яка саме особа є власником чи законним володільцем автомобіля.

Тому, на цьому етапі досудового розслідування суд не вбачає підстав для передачі автомобіля на зберігання будь-якій фізичній особі.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :
Клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 11.09.2020 року під час огляду місцевості за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14 автомобіль ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У задоволені іншої частини клопотання відмовити.

Майно, на яке накладено арешт, передати на зберігання відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в судове засідання з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1