Справа № 487/119/21
Провадження № 1-кс/487/508/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.01.2021 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000058 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна

ВСТАНОВИВ:
11.01.2021 року, слідчий Третього СВ СУ ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури, ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням в якому просив накласти арешт на автомобіль «BMW» модель «728» номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , на литовській реєстрації із забороною відчуження, розпорядження та/або користування.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у проваджені слідчих Третього СВ СУ ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження №0000058 від 06.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.01.2021 приблизно в 05 год. 40 хв. працівник УПП в Миколаївській області ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «BMW» модель «728», рухаючись по автодорозі М-14 на 128 км в Миколаївському р-ні Миколаївської області не впорався з керуванням, здійснив зіткненням із деревом та від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події..

06.01.2021 проведено огляд місця події, а саме ділянки автодороги М 14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 128 км + 13,7 м Миколаївський р-н Миколаївська обл..

Під час проведення огляду місця події виявлено автомобіль «BMW» модель «728» номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , на литовській реєстрації, який знаходився на узбіччі за межами автодороги. Указаний автомобіль був вилучений та направлений на постановку вилученого транспорту у порядку ч. 7 ст. 237 КПК України.

07.01.2021 року слідчим у кримінальному провадженні прийнято рішення у формі постанови про визнання вказаного автомобілю речовим доказом.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно заборонити користуватися указаними вище речовими доказами, оскільки внаслідок цього можливе їх псування та знищення, а тому в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.

В судовому засіданні слідчий вимоги клопотання підтримав, просив про задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглянуто за відсутності слідчого та власників майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання встановлено, що у проваджені слідчих Третього СВ СУ ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження №0000058 від 06.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що 06.01.2021 приблизно в 05 год. 40 хв. працівник УПП в Миколаївській області ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «BMW» модель «728», рухаючись по автодорозі М-14 на 128 км в Миколаївському р-ні Миколаївської області не впорався з керуванням, здійснив зіткненням із деревом та від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.

06.01.2021 проведено огляд місця події, а саме ділянки автодороги М 14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 128 км + 13,7 м Миколаївський р-н Миколаївська обл..

Під час проведення зазначеного огляду, виявлено автомобіль «BMW» модель «728» номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , на литовській реєстрації, який знаходився на узбіччі за межами автодороги. Указаний автомобіль був вилучений та направлений на постановку вилученого транспорту у порядку ч. 7 ст. 237 КПК України.

07.01.2021 року слідчим у кримінальному провадженні прийнято рішення у формі постанови про визнання вказаного автомобілю речовим доказом.

Вказаний автомобіль має значення для досудового розслідування як доказ вчинення кримінального правопорушення та підлягає подальшому дослідженню в ході розслідування з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також встановлення осіб причетних до нього, в тому числі під час проведення судових експертиз.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедур.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема у вигляді арешту майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою збереження, запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження у органу досудового розслідування є необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Крім того, під час розгляду клопотання, прокурором доведено, наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речових доказів.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000058 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «BMW» модель «728» номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , на литовській реєстрації із забороною відчуження, розпорядження та/або користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1