Справа №705/3674/20
1-в/705/484/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року місто Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК №92

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_4

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області матеріали подання Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сватове Луганської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

про приведення вироку у відповідність до вимог закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»,

ВСТАНОВИВ:
До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернувся начальник Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» з поданням про приведення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 14.02.2020 року щодо засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)». За даною справою ОСОБА_5 засуджений 14.02.2020 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.1 ст.309, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання: 05.12.2019.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617. Вказаним Законом внесені зміни до ч.1 ст.309 КК України.

На цих підставах начальник Державної установи «Старобабанівська виправна колонія(№92)» направив до суду матеріали для вирішення питання про приведення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 14.02.2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання.

У судовому засіданні представник адміністрації установи підтримав подання та просив його задовольнити. На запитання головуючого судді конкретизувати, яке саме рішення начальник установи просить прийняти за результатами розгляду подання, представник установи відповідь надати не зміг.

Засуджений ОСОБА_5 також не зміг пояснити свою позицію з приводу подання начальника установив.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що вирок суду від 14.02.2020 року необхідно привести у відповідність до чинного законодавства, призначивши засудженому покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 4 роки, а в іншому вирок залишити без змін. При цьому належним чином не обґрунтував свою позицію в тій частині, чому за ч.1 ст.309 КК України необхідно призначити покарання у виді обмеження волі строком 4 роки, а не максимальний термін покарання у виді обмеження волі, передбачений в новій редакції ч.1 ст.309 КК України.

Суд, вислухавши представника установи виконання покарань, засудженого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, дійшов до наступних висновків.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст.74 Кримінального кодексу України.

Згідно ч.1, ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частини 2 та 3 статті 74 КК України визначають, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

З подання вбачається, що вироком Святошинського районного суду міста Києва від 14.02.2020 року ОСОБА_5 визнано винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч..1 ст.309, ч.2 ст.186 КК України, та призначено покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, та за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Остаточне покарання визначено із застосуванням статті 70 КК України у виді 4 років позбавлення волі шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч.1 ст.309 КК України, більш суворим покаранням, призначеним за ч.2 ст.186 КК України.

Тобто, судом було визначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Після призначення покарання за сукупністю злочинів, на підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного за сукупністю злочинів покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Сватовського районного суду Луганської області від 18.11.2015 у виді позбавлення волі на строк 3 місяці і остаточно, за сукупністю вироків, призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст. 309 КК України, згідно з якими санкція ч.1 ст.309 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, частина 2 статті 186 КК України, покарання за якою поглинуло покарання, призначене за ч.1 ст.309 КК України, змін в диспозиції чи санкції не зазнала.

Тому, заміна виду покарання, призначеного за ч.1 ст.309 КК України, на більш м`який вид покарання, не призведе до поліпшення становища особи, відносно якої ухвалено вирок.

Враховуючи те, що стаття 5 КК України прямо визначає, що зворотну дію в часі має закон, який скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а зміна виду покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 14.02.2020 року за ч.1 ст.309 КК України, не призведе до поліпшення становища засудженого, так як при призначенні покарання за сукупністю злочинів покарання, призначене на ч.1 ст.309 КК України, було поглинуто покаранням, призначеним за ч.2 ст.186 КК України, тому суд не вбачає підстав для задоволення подання начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)».

На підставі ст. ст. 5, 74 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» про приведення вироку щодо засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1