справа №176/62/21
провадження №1-кп/176/95/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, такого, що не має дітей, група інвалідності не встановлена, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27.11.2020 року за ч. 2 ст. 190 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2021 року за №0000006,

з участю учасників судового провадження: прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , судового розпорядника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 03.01.2021 року приблизно о 16 год. 00 хв., постукав у двері квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , де проживає ОСОБА_8 , разом із співмешканцем ОСОБА_5 .

ОСОБА_8 відчинила двері ОСОБА_3 . В цей же час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення будь-якого майна з квартири АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, діючи умисно з корисних мотивів, ОСОБА_3 , розуміючи, що ОСОБА_8 в квартирі знаходиться одна, має стійкі вади здоров`я, які перешкоджають можливості завадити безперешкодно ОСОБА_3 проникнути до вказаної квартири, без дозволу останньої та без дозволу ОСОБА_5 03.01.2021 року приблизно о 16 год. 00 хв. відштовхнув ОСОБА_8 в сторону та незаконно проник до квартири АДРЕСА_4 .

Перебуваючи у вище вказаній квартирі, в цей же день і час, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, скориставшись тим, що ОСОБА_8 зайшла до кімнати туалету вказаної квартири, та за його злочинними діями не спостерігає та не бачить їх, діючи умисно з корисних мотивів, з метою наживи, ОСОБА_3 проник до кімнати вказаної квартири, де на ліжку помітив належний ОСОБА_5 ноутбук «Dell inspiron 3582», який він визначив як предмет свого злочинного посягання та який одразу таємно викрав.

Заволодівши викраденим, а саме: ноутбуком торгівельної марки «Dell inspiron 3582», ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1 від 04.01.2021 року на загальну суму 10500,00 грн. (десять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся. Відповідно до ст.63 Конституції України відмовився давати суду показання. При цьому зазначив, що повністю погоджується з фактичними обставинами кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті. Не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення. Просив не досліджувати докази у кримінальному провадженні. Звернувся до суду із заявою про розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України. Зазначив, що наслідки обмеження апеляційного оскарження вироку суду йому зрозумілі.
Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував щодо проведення розгляду кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України. Фактичні обставини кримінального провадження не оспорює.
Докази вини, здобуті досудовим розслідуванням, обвинувачений визнає повністю і не оспорює їх. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Дана позиція обвинуваченого є добровільною. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального правопорушення.
Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, з огляду на те, що обвинувачений в силу вимог ст.63 Конституції України, відмовився давати суду показання, суд обмежився лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Отже суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачення, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, суд враховує, що кримінальне правопорушення, відповідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, який за місцем проживання та реєстрації характеризується негативно, на поведінку обвинуваченого надходили скарги та заяви до Жовтоводського відділу поліції, підтримує зв`язки з особами раніше судимими, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджується довідкою - характеристикою, виданою Жовтоводським ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога у Комунальному некомерційному підприємстві «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради обвинувачений не перебуває. Зазначені обставини підтверджуються медичними довідками.
Згідно повідомлення Жовтоводської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, обвинувачений на обліку як безробітній не перебуває.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 на військовому обліку не перебуває.

Згідно складеної уповноваженою особою органу пробації П`ятихатського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, досудової доповіді від 01 лютого 2021 року слідує, що уповноважений орган пробації вважає, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий. Орган пробації вважає, що виправлення обвиуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства можливе лише у виняткових випадках, за умови здійснення посиленого нагляду та покладання на обвинуваченого ОСОБА_3 додаткових обов`язків, з метою виправлення останнього та корекції поведінки і мислення.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, наявність обставин, що пом`якшує та обтяжує покарання обвинуваченому, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання передбачене санкцією частини та статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді позбавленні волі.

При цьому суд, призначаючи покарання обвинуваченому, повинен керуватися загальними засадами призначення покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27.11.2020 року за ч. 2 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Таким чином, керуючись загальними засадами призначення покарання, суд вважає необхідним застосувати ч.1 ст.71 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши йому невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27.11.2020 року.
Підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає, оскільки під час іспитового строку обвинувачений вчинив новий злочин.
Підстав для застосування ст.69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом або призначення покарання нижче від найнижчої межі, суд не вбачає. Окрім того, обвинувачений має обставину, що обтяжує йому покарання, що виключає призначення йому більш м`якого покарання або покарання нижче від найнижчої межі.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженню не обирався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Процесуальні витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 1471 грн. 05 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази у даному кримінальному провадження слід вирішити відповідно ст. 100 КПК України. Зокрема, ноутбук марки «DELL Inspiron 3582», який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів - повернути потерпілому ОСОБА_5 ; договір про надання фінансового кредиту з приводу здачі до ломбарду ноутбуку від 03.01.2021 року слід залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368,369-371,373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27.11.2020 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання на підставі даного вироку суду.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в сумі 1471 грн. 05 коп.
Речові докази: ноутбук марки «DELL Inspiron 3582», який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів - повернути потерпілому ОСОБА_5 ; договір про надання фінансового кредиту з приводу здачі до ломбарду ноутбуку від 03.01.2021 року залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирати.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3ст. 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя