Справа № 373/1334/20
У Х В А Л А

21 жовтня 2020 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні № ЄРДР 0000340 за обвинуваченням
ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 310 КК України,

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № ЄРДР 0000340, відповідно до якого ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 310 КК України за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту та незаконний посів та вирощування конопель у кількості 86 штук. Дії обвинуваченого кваліфіковані як кримінальні проступки і до суду був направлений обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 разом із заявою щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленим досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
У підготовчому засіданні прокурор заявила клопотання про повернення обвинувального акта в зв`язку з виявленням неправильної кваліфікації дій обвинуваченого.
Захисник обвинуваченого погодився з такою позицією прокурора, вказавши про те, що обвинувальний акт не може містити обвинувачення особи за вчинення нею кримінального проступку та злочину, у випадку доведення його наявності та складу.
Обвинувачений підтримав свого захисника в повному обсязі.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до положень п. 5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити відомості про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Із змісту обвинувального акту вбачається, що суть обвинувачення ОСОБА_4 полягає в тому, що він вчинив кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів.
Прокурором зазначено фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального проступку та надано його правову кваліфікацію, що не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 310 КК України, оскільки кількість об`єктів кримінального правопорушення, що була виявлена в обвинуваченого, явно перевищує встановлену ч. 1 ст. 310 КК України величину.
Прокурором залишено поза увагою той факт, що направлення до суду обвинувального акта щодо особи за вчинення нею кримінальних проступків в порядку спрощеного провадження можливе лише з дотриманням вимог ст. ст. 291 та 381 КПК України.
Відсутність належного формулювання обвинувачення у вчиненні особою кримінальних правопорушень не дає можливості особі знати про те, в чому вона обвинувачується.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Відповідно до положень статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до статті 7 КПК України до загальних засад кримінального провадження віднесено, крім іншого: верховенство права, законність, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивність, розумні строки.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про неможливість здійснення із дотриманням завдань та засад кримінального провадження судового розгляду цього кримінального провадження за направленим прокурором до суду обвинувальним актом, який не відповідає вимогам КПК України, в якому допущено зазначені судом помилки, що може впливати на визначення складу проступку чи злочину, а також виник обґрунтований сумнів щодо належного складання обвинувального акту до його направлення до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 372 КПК України, суд
ухвалив:

Повернути обвинувальний акт в кримінальному провадженні № ЄРДР 0000340 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 310 КК України прокурору.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1