Справа № 143/499/20
Провадження №1-кп/132/182/20
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
03.09.2020р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 01.04.2020р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Соболівка Теплицького району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого різноробочим у ФОП ОСОБА_5 , раніше не судимого, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_8 в період часу з 10 травня по 13 липня 2015 року брав участь в проведенні антитерористичної операції на території України в складі військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так, під час проходження служби, у червні 2015 року перебуваючи на полі поблизу села Світличне Попаснянського району Луганської області, ОСОБА_9 виявив оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 промислового виготовлення військового призначення, та у нього виник злочинний умисел на незаконне поводження із боєприпасами, а саме на її придбання. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 поклав знайдену ним гранату в належний йому рюкзак, чим умисно, незаконно придбав бойовий припас, без передбаченого законом дозволу. Після цього, рюкзак із гранатою, ОСОБА_9 переніс до місця своєї дислокації на час проходження служби, а саме до НОМЕР_2 опорного блок-посту АДРЕСА_2 , чим здійснив незаконне носіння бойових припасів, де вподальшому, таємно сховав рюкзак із гранатою від оточуючих, у своїх особистих речах, де зберігав його протягом місяця, своїми діями вчинивши незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. 13.07.2015р. ОСОБА_9 повертаючись до міста Погребище Вінницької області з місця проходження служби в зоні проведення антитерористичної операції, в порушення пункту 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, визначеного постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992р. та підпунктів 2, 9, 11 Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992р. № 576, діючи умисно, заховав в сумці серед особистих речей незаконно придбану ним гранату Ф-1, яку перевіз до свого домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , чим здійснив незаконне носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Повернувшись до місця свого проживання, маючи на меті подальше незаконне зберігання гранати Ф-1, ОСОБА_9 поклав її у місці схову в гаражному приміщенні, в цілому конструктивному стані, не здійснюючи роз`єднання її частин, чим вчинив незаконне зберігання бойових припасів. 31.03.2020р. близько 20год.30хв. ОСОБА_9 в ході сімейної сварки, з метою залякування дружини, взяв з місця схову в гаражі оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, погрожуючи приведенням її в дію, однак почувши про виклик працівників поліції, здійснив її розбирання. Цього ж дня, о 21год.30хв. працівниками Погребищенського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, в ході проведення огляду території домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на землі, поряд з гаражем, було виявлено та вилучено: предмет еліпсоподібної форми з ребристою поверхнею зеленого кольору, який згідно висновку експерта № 48 від 27.04.2020р. за результатами судової вибухо-технічної експертизи, являється корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення; предмет циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною, який згідно висновку експерта № 48 від 27.04.2020р. за результатами судової вибухо-технічної експертизи, є підривачем «Уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення. Металевий предмет еліпсоподібної форми зеленого кольору із ребристою поверхнею в конструктивному поєднанні з металевим предметом циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною, згідно висновку експерта № 48 від 27.04.2020р. за результатами судової вибухо-технічної експертизи, придатний для здійснення вибуху. Металевий предмет еліпсоподібної форми зеленого кольору із ребристою поверхнею в конструктивному поєднанні з металевим предметом циліндричної форми сріблястого кольору з зигзагоподібною пластиною, згідно висновку експерта № 48 від 27.04.2020р. за результатами судової вибухо-технічної експертизи, є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1 промислового виготовлення військового призначення, яка відноситься до бойових припасів.

Обвинувачений ОСОБА_9 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, та пояснив, що дійсно допустив незаконне поводження із гранатою, яку знайшов під час проходження військової служби, на полі поблизу села Світличне Попаснянського району Луганської області, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.1 ст.263 КК України, а саме незаконне поводження з бойовими припасами, а саме носіння. зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює різноробочим в ФОП ОСОБА_5 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно призначення покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказаний злочин, а саме у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з іспитовим строком у 2 (два) роки, оскільки дане покарання достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Визначене судом покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Згідно ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме 1) 92 металевих уламка, кільце, чека, важіль, які залишились в результаті здійсненого вибуху за результатами проведеного експертного дослідження із предметом еліпсоподібної форми з ребристою поверхнею зеленого кольору, який являється корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення, та предметом циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною, який є підривачем «Унікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення; 2) один предмет, який не являється бойовим припасом, а є частиною бойового припасу кулею та гільзою гвинтівочного патрону калібру 7,62х53мм.; 3) один предмет, який не являється бойовим припасом, а є частиною бойового припасу гільзою гвинтівочного патрону калібру 7,62х53мм.; 4) три предмети, які не являються бойовими припасами, а є частинами бойових припасів гільзами патронів калібру 7,62х39мм.; 5) один предмет, який не являється бойовим припасом, а є частиною бойового припасу кулею та гільзою патрону калібру 7,62х39мм.; 6) один предмет, який не являється бойовим припасом, а є частиною бойового припасу кулею та гільзою автоматного патрону калібру 5,45х39мм.; 7) п`ять предметів, які не являються бойовими припасами, а є частинами бойових припасів кулями та гільзами кулеметних патронів калібру 12,7мм.; 8) револьвер моделі «EKOL Viper 4,5», № НОМЕР_3 , калібру 4мм. (Флобер), виробництва Туреччини, які згідно постанови старшого слідчого Погребищенського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 від 23.04.2020р., передані на зберігання до Камери зберігання речових доказів Погребищенського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили, необхідно знищити.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Погребищенського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 01.04.2020р., накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме предмети, перелік яких міститься в постанові слідчого про визнання речовими доказами.

У зв`язку з тим, що за вироком до ОСОБА_9 не застосовується спеціальна конфіскація та йому не призначено покарання у виді конфіскації майна, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Погребищенського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 01.04.2020р.

Відповідно до ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Згідно роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта згідно висновку № 116 від 21.04.2020р. у розмірі 1307,60грн., висновку № 117 від 23.04.2020р. у розмірі 1307,60грн., та висновку № 48 від 27.04.2020р. у розмірі 6864,90грн., а всього у загальному розмірі 9480,10грн. підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_9 в ході досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався.

Потерпіла сторона та цивільний позов в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком 2 (два) роки. Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку № 116 від 21.04.2020р. у розмірі 1307,60грн., висновку №117 від 23.04.2020р. у розмірі 1307,60грн., та висновку № 48 від 27.04.2020р. у розмірі 6864,90грн., а всього у загальному розмірі 9480,10грн.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме 1) 92 металевих уламка, кільце, чека, важіль, які залишились в результаті здійсненого вибуху за результатами проведеного експертного дослідження із предметом еліпсоподібної форми з ребристою поверхнею зеленого кольору, який являється корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення, та предметом циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною, який є підривачем «Унікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення; 2) один предмет, який не являється бойовим припасом, а є частиною бойового припасу кулею та гільзою гвинтівочного патрону калібру 7,62х53мм.; 3) один предмет, який не являється бойовим припасом, а є частиною бойового припасу гільзою гвинтівочного патрону калібру 7,62х53мм.; 4) три предмети, які не являються бойовими припасами, а є частинами бойових припасів гільзами патронів калібру 7,62х39мм.; 5) один предмет, який не являється бойовим припасом, а є частиною бойового припасу кулею та гільзою патрону калібру 7,62х39мм.; 6) один предмет, який не являється бойовим припасом, а є частиною бойового припасу кулею та гільзою автоматного патрону калібру 5,45х39мм.; 7) п`ять предметів, які не являються бойовими припасами, а є частинами бойових припасів кулями та гільзами кулеметних патронів калібру 12,7мм.; 8) револьвер моделі «EKOL Viper 4,5», № НОМЕР_3 , калібру 4мм. (Флобер), виробництва Туреччини, які згідно постанови старшого слідчого Погребищенського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 від 23.04.2020р., передані на зберігання до Камери зберігання речових доказів Погребищенського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили, знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Погребищенського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 01.04.2020р.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя