ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 613/302/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1676/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Порушення правил безпеки дорожнього
руху або експлуатації транспорту особами, які керують
транспортними засобами
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 09 грудня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Краснокутська, Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначено покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід до набрання вироком законної сили - у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язок не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, смт Краснокутськ, без дозволу суду.
Строк відбуття основного покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком встановлено, що 18.01.2019 року, приблизно о 07.07 годині ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2113», р.н. НОМЕР_1 , в салоні якого знаходились пасажири ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , по автодорозі «Харків-Охтирка» з боку м. Охтирка Сумської області у напрямку с. Воскресенівка Богодухівського району Харківської області, в районі 71 км вказаної автодороги грубо порушив вимоги п. 2.3 б) ПДР, відповідного до змісту якого «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщенням та кріпленням вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.10.1. ПДР, відповідно до якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п.16.13. ПДР, відповідно до якого «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч», та під`їжджаючи до перехрестя з другорядною дорогою, яка веде у напрямку с. Воскресенівка, зменшивши швидкість до мінімальної, почав здійснювати поворот ліворуч у напрямку с. Воскресенівка, при цьому, не маючи перешкод технічного характеру, проявив неуважність та перед зміною напрямку руху керованого ним автомобіля не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод для інших учасників дорожнього руху, при повороті ліворуч, не надав перевагу автомобілю «ГАЗ-33002», р.н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , який рухався у зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі, з боку м. Богодухова у напрямку м. Охтирка Сумської області, внаслідок чого сталось зіткнення вказаних автомобілів на полосі руху автомобіля «ГАЗ 33002», р.н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 .
В результаті зіткнення пасажир автомобіля «ВАЗ 2113», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми грудної клітини з множинними переломами ребер, ушкодження пристінкової плеври, розривів та забій легенів з крововиливами у плевральні порожнини, перелому грудини, а пасажир ОСОБА_13 отримав тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливу в м`які тканини тім*яно-скроневої області голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, перелому основи черепу, крововиливу під м`які мозкові оболонки, забою головного мозку, закритої тупої травми грудної клітини у вигляді множинних переломів ребер, частково з ушкодженням пристінкової плеври, розривів та забою правої легені, закритої тупої травми органів черевної порожнини з розривами печінки, від яких ОСОБА_10 та ОСОБА_14 померли на місці події.
Порушення водієм ОСОБА_7 правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з подією даної ДТП, виразились в тому, що він, керуючи автомобілем «ВАЗ 2113», р.н. НОМЕР_1 , не маючи перешкод технічного характеру, проявив неуважність та при зміні напрямку руху, перед виконанням маневру повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним для нього та інших учасників дорожнього руху, не надав переваги автомобілю «ГАЗ 33002», р.н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , який рухався у зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі та допустив зіткнення з вищевказаним транспортним засобом, внаслідок чого настали вищевказані тяжкі наслідки.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням іспитового строку на 1 рік.
В обґрунтування апеляційної скарги потерпіла зазначає, що обвинувачений визнав вину в повному обсязі, щиросердно розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті злочину, відшкодував шкоду потерпілим, вчинив злочин у похилому віці.
Вказує, що обвинувачений пожалкував про вчинене, загинув його рідний дядько та сусід обвинуваченого з яким він товаришував все життя, але відвернути вчинене вже неможливо.
Також наголошує, що обвинувачений характеризується виключно з доброї сторони і вона його пробачила.
Вважає, що призначене покарання занадто суворим.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням положень ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що основне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки є занадто суворе.
Обвинувачений з самого початку не перешкоджав розслідуванню справи, визнав вину, обставини що обтяжують вину обвинуваченого відсутні.
Потерпілі в судовому засіданні підтвердили, що не мають до ОСОБА_7 жодних претензій та просили суд не позбавляти обвинуваченого волі.
Крім того, апелянт вказує, що у матеріалах справи міститься досудова доповідь, складена органом пробації, згідно до якої, обвинувачений характеризується позитивно, алкогольними напоями не зловживає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягався, фактори що підвищують ризик вчинення нового кримінального правопорушення відсутні.
Також орган пробації вважає, що можливо не застосовувати до обвинуваченого заходи не пов`язані з цілодобовим наглядом та контролем в умовах ізоляції.
Окрім іншого, захисник наголошує, що з огляду на всі обставини справи, а також вік обвинуваченого 68 років, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно як відповідальна, старанна та трудолюбива людина, ввічливий та доброзичливий сусід, що завжди готовий прийти на допомогу. Також суду була надана характеристика від дільничного інспектора, в якій зазначено, що ОСОБА_7 зарекомендував себе з позитивного боку, правила перебування під домашнім арештом не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався, є пенсіонером та особою похилого віку, одружений, проживає з дружиною ОСОБА_15 , яка також є пенсіонером.

До адміністративної відповідальності за порушення на транспорті не притягувався.

На обліку у психіатра і нарколога не перебуває. Перебуває на Д-обліку з приводу гіпертонічної хвороби ІІІ ступеню, атеросклеротичний кардіосклероз ІІ ступеню, ризик високий.

Крім того суд встановив та врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілим, вчинення злочину у похилому віці.

Підстав для визнання будь-яких інших обставин такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, окрім тих, що наведені у вироку, колегія судів не вбачає.

Врахувавши вказані відомості, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про можливість застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України.

Таким чином висновок суду стосовно виду та розміру покарання яке необхідно призначити ОСОБА_7 за ч.3 ст. 286 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, а також додаткового поекарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами - є обґрунтованим.

Відтак, призначене ОСОБА_7 остаточне покарання є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для будь якого пом`якшення призначеного покарання, колегія суддів не вбачає.

В апеляційних скаргах захисник ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_9 просить застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання.

Колегія суддів вважає таке прохання безпідставним та необгрунтованим, оскільки злочин, вчинений ОСОБА_7 відноситься до тяжких злочинів, внаслідок дорожньо-транспортої пригоди загинуло двоє осіб.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи та даних про особу обвинуваченого, в даному випадку відсутні належні умови та підстави для звільнення обвинуваченого від реального відбування покарання із застосуванням ст.75 КК України з огляду на характер та тяжкість правопорушення та його наслідки у виді смерті кількох осіб.

При цьому думка потерпілих, висновки досудової доповіді, виключно позитивні дані про особу обвинуваченого, були враховані судом першої інстанції, який застосував до обвинуваченого положення ст. 69 КК України, проте вказані відомості, на думку колегії суддів, є недостатніми для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з огляду на тяжкі наслідки, які настали.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, обставини що пом`якшують покарання та дані про особу обвинуваченого та обґрунтовано дійшов до висновку, що саме покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з реальним його відбуттям, буде відповідати меті покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування або зміни в частині призначеного покарання відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 09 грудня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді