КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/2934/2020 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
ЄУН: 367/8773/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали клопотання клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 липня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ірпінського районного суду Київської області від 03 липня 2020 року в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Зазначає, що суд 1-ї інстанції протягом тривалого часу не розглядав клопотання захисника, і в цей час щодо нього, ОСОБА_8 безпідставно застосували два стягнення, на підставі чого суд в подальшому й відмовив в задоволенні клопотання.

Звертає увагу суду на те, що він є інвалідом ІІ групи, особою, яка перенесла інсульт, астматиком, який відбув понад 13 років призначеного покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який проти неї заперечував, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим і на думку колегії суддів, суд 1-ї інстанції вказаних вимог закону дотримався.

Згідно зі ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за необережний тяжкий злочин.

Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Крім того, під час вирішення питання про умовно дострокове звільнення, суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про відшкодування матеріальних збитків.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні подання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 обґрунтував своє рішення тим, що ОСОБА_8 хоч і відбув 3/4 частини строку покарання, однак за досить довгий період не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а незадовільний стан здоров`я не є самостійною підставою для умовно-дострокового звільнення.

Такий висновок суду узгоджується з доказами, які містяться у матеріалах провадження, оскільки суд може дати висновок про виправлення засудженого, ґрунтуючись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, що і було зроблено судом 1-ї інстанції.

Також колегія суддів враховує, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального кодексу України, і що не є обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу засудженого для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Так, відповідно до характеристики, затвердженої начальником Державної установи «Бучанська виправна колонія (№85)», засуджений ОСОБА_8 за період відбування покарання має 5 дисциплінарних стягнення. По прибуттю в установу не був працевлаштований, через стан здоров`я. Приймає незначну участь у житті та благоустрої відділення. Заохочень не має.

18.10.2018 комісією установи розглядалося питання щодо застосування до засудженого ОСОБА_8 . УДО згідно ст. 81 КК України, та було відмовлено у застосуванні даної пільги в зв`язку з тим, що засуджений не довів своє виправлення.

Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходив з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу, що і врахував суд 1-ї інстанції, приймаючи своє рішення, з яким колегія суддів погоджується, оскільки суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, матеріали провадження не містять даних про те, що він став на шлях виправлення, і доводи апеляційної скарги цього висновку суду не спростовують.

З урахуванням викладеного, ухвала Ірпінського районного суду Київської області від 03 липня 2020 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 липня 2020 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: _______________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4