Дата документу 12.08.2020 Справа № 336/4443/13-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/4443/13-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/126/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, яка має вищу освіту, незаміжня, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 .

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_12 , обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник - адвокат ОСОБА_8 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 січня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України та засуджено до 13 років позбавлення волі.

Цим же вироком ОСОБА_6 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.187 КК України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 постановлено відраховувати з дня приведення вироку до виконання після набрання ним законної сили.
Постановлено зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 16 години 15 хвилин 14 серпня 2011 року по 30 квітня 2013 року включно.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в загальній сумі 38387 гривень 94 копійки.
Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок суду першої інстанції скасувати, провадження відносно неї закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КК України.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що висновки суду викладені у мотивувальній частині вироку, суперечать фактичним обставинам кримінального провадження внаслідок істотного порушення вимог процесуального закону. Вважає, що за обставин, встановлених в ході судового розгляду кримінального провадження, суд повинен був її виправдати.
Вказує, що у вироку суд першої інстанції допустив суперечності, оскільки погодився із стороною обвинувачення щодо мотиву, способу, часу та місця вчинення злочину, однак виправдав її у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.187 КК України, що свідчить про те, що вона не вчиняла нападу на померлу ОСОБА_13 та події, які відбулись 12 серпня 2011 року, розвивались іншим чином, ніж це викладено у вироку, а також вона не мала корисливого мотиву.
Так, обґрунтовуючи її вину, у суд у вироку послався на недопустимі докази, а саме: речові докази - ніж зі слідами крові ОСОБА_13 та клітинами обвинуваченої, кепку зі слідами крові, гумові рукавички, газовий балончик, чорну жіночу футболку, гроші в сумі 5800 грн та 140 доларів США.
Вважає, що вищезазначені речові докази є недопустимими, оскільки вони були вилучені органом досудового розслідування в ході оглядів місць події: з 00.05 год. до 00.30 год. 14 серпня 2011 року ділянки місцевості у лісосмузі по вул. Магістральній; з 00.45 год. до 01.00 год. 14 серпня 2011 року ділянки місцевості по АДРЕСА_2 ; з 01.15 год. до 01.40 год. 14 серпня 2011 року ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_1 , які були проведені з грубим порушенням її права на захист.
Зазначає, що під час судового розгляду в суді першої інстанції вона заявляла, що фактично була позбавлена можливості залишити приміщення Шевченківського РВ з моменту, коли була доставлена туди працівниками міліції в якості свідка близько 02 -00 години ночі 13 серпня 2011 року, до неї застосовували фізичний та психологічний примус; працівники міліції її катували, порізали ножем фалангу пальця правої руки для отримання крові на речових доказах тощо. Однак, ці показання суд сприйняв як неправдиві, такі, що не знайшли свого підтвердження, та лише як позицію захисту з метою уникнення відповідальності.
Апелянт вважає, що її показання, заявлені на свій захист, підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_14 , які суд також сприйняв критично, та іншими матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколами слідчих дій з її участю, які проводились протягом 13 серпня 2011 року, відібранням зразків для експертних досліджень, виїмками речей, одягу, мобільного телефону, проведенням судово-медичної експертизи тощо.
Вона була затримана 12 серпня 2011 року, хоча протокол затримання складено лише о 16.15 год. 14 серпня 2011 року. Даний факт підтверджено показаннями свідка ОСОБА_15 , який був понятим при огляді з 00.05 год. по 00.30 год. 14 серпня 2011 року, та який зазначив, що під час проведення цієї слідчої дії обвинувачена перебувала в наручниках, що є грубим порушення закону України про свободу пересування.
Так, слідчі дії за її участі проведені з порушенням права на захист, оскільки в цих слідчих діях неможливо з`ясувати її процесуальний статус.
Крім того, суд першої інстанції зробив уточнення у формулюванні обвинувачення, виклав обвинувачення так, як воно було встановлено судом, чим істотно порушив процесуальний закон.
Висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Так, суд в якості обставини, що пом`якшує покарання, визнав з`явлення із зізнанням, однак сам протокол про явку з повинною від 14 серпня 2011 року взагалі не був оцінений судом з точки зору допустимості та належності доказів. Також, судом не надано оцінки тому, що вона вже була фактично затримана працівниками поліції і добровільно з`явитись до Шевченківського РВ не могла.
Крім того, визнаючи з`явлення із зізнанням пом`якшуючою обставиною, судом не надано оцінки протоколу допиту обвинуваченої, в якому вона зазначала про вбивство ОСОБА_13 не з корисливих мотивів, а на замовлення ОСОБА_14 .
Також, визнаючи в якості допустимого доказу висновок судово-психологічної експертизи № 253, під час якого експерт досліджував відеозапис протоколу допиту з її участю від 14 серпня 2011 року та не виявив ознак психологічного або іншого впливу на неї, в тому числі надано ймовірний висновок про добровільність та щирість цих показань, суд повинен був погодитись і з тим, що не існувало розбійного нападу на ОСОБА_13 з метою заволодіння грошима ОСОБА_14 , а існував замовник вбивства - ОСОБА_14 та його виконавець - начебто вона, однак в обвинувальному акті та вироку викладені інші обставини.
Вважає, що жоден доказ не доводить її причетність до вбивства.
Судом не встановлено, звідки вона дізналась про місце зберігання заощаджень ОСОБА_14 , в який саме час відбулось вбивство, чому ніхто не чув звуків боротьби в квартирі ОСОБА_13 , яким чином спричинено 7 поверхнево колото-різаних ушкоджень на передній поверхні тіла вбитої без пошкоджень одягу, яким чином кров вбитої не потрапила на одяг обвинуваченої, коли саме на речові докази потрапила кров обвинуваченої, яким чином обвинувачена розпорядилась цінностями ОСОБА_13 та залишком грошей ОСОБА_14 , яким чином на грошових коштах, якими заволоділа обвинувачена, не виявлено її відбитків пальців, кому належать відбитки пальців, знайдені на місці скоєння злочину, а також кров та волосся.
Також, судом не встановлено, коли саме обвинувачена отримала пошкодження шкіри пальця.
Крім того, судом в якості доказу прийнято показання працівників Шевченківського РВ ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , що прямо заборонено п.4 ч.1 ст.95 КПК України.
В апеляційній скарзі, обвинувачена на підставі ст.404 КПК України під час апеляційного розгляду просить дослідити обставини спричинення їй тілесного ушкодження з кровотечею - порізу пальця правої руки, для чого дослідити висновок судового-медичного експерта щодо тілесних ушкоджень від 13 серпня 2011 року, висновок судової молекулярно-генетичної експертизи від 02 вересня 2011 року, висновок судової молекулярно-генетичної експертизи від 02 вересня 2011 року, від 06 вересня 2012, дактилокарти з участю спеціаліста - судово-медичного експерта ЗОБСМЕ.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8 є аналогічними доводам апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 .
В апеляційній скарзі захисник також просить дослідити письмові докази, наявні в матеріалах провадження.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченої, просить вищевказаний вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за п.6 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного їй майна.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Так, суд першої інстанції не врахував належним чином тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним особливо тяжким злочином, основним об`єктом посягання якого є життя людини, яке згідно Конституції України визнається найвищою соціальною цінністю.
Також зазначає, що суд не в достатній мірі врахував особливу небезпеку вчинених обвинуваченою дій, бажання спричинити шкоду потерпілій та розправитися з нею, про що свідчать дії ОСОБА_6 , які полягали у нанесенні численних ударів ножем у місце розташування життєво важливих органів потерпілої ОСОБА_13 , наслідки її діяння у вигляді заподіяння тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, а також те, що ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого їй злочину фактично не визнала, намагалась своїми недостовірними показаннями уникнути кримінальної відповідальності, а обставини, які були визнані судом такими, що пом`якшують покарання, у своїй сукупності істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Вказує, що обвинувачена ОСОБА_6 становить особливу небезпеку для суспільства, зважаючи на дані про її особу, яка не працевлаштована, офіційного джерела доходу не має та вчинила умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині за обтяжуючих обставин з корисливих мотивів, характер насильницьких дій обвинуваченої.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора потерпілий ОСОБА_11 просить вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, скасувати вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 та закрити провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

Потерпілий фактично погоджується зі всіма доводами, викладеними в апеляційних скаргах сторони захисту, та вважає, що ОСОБА_6 не вчиняла злочин, за який засуджена.

В своїх запереченнях потерпілий просить під час апеляційного розгляду дослідити висновок судово-медичної експертизи №2836, постанову лікаря-експерта №1866, висновок експертизи №1866 від 13 серпня 2011 року, висновок судової молекулярно-генетичної експертизи від 02 вересня 2011 року, від 06 вересня 2012 за участю спеціаліста - судово-медичного експерта ЗОБСМЕ.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , неодноразово бувала за місцем мешкання ОСОБА_13 та її сина ОСОБА_14 , з яким вона підтримувала дружні стосунки, за адресою: АДРЕСА_3 , і знала, де останній зберігає грошові кошти. Крім цього, ОСОБА_6 достовірно було відомо про те, що ОСОБА_13 , знаходячись сама у квартирі, не зачиняє вхідні двері.
Згодом у ОСОБА_6 виник намір на заволодіння грошовими коштами із квартири ОСОБА_18 , і, враховуючи той факт, що з метою заволодіння грошима у приміщення квартири вона зможе зайти через незаперті двері лише в той час, коли ОСОБА_13 буде вдома, а також усвідомлюючи, що під час скоєння злочину не зможе приховати свою особу від ОСОБА_13 , вирішила не використовувати засоби маскування обличчя та під час нападу вбити потерпілу.
12 серпня 2011 року, готуючись до скоєння злочину, ОСОБА_6 , за місцем свого мешкання у будинку АДРЕСА_1 , озброїлась ножем, газовим балончиком, які стала зберігати при собі, та взяла із собою гумові рукавички, а також переодяглася в одяг, зручний для вчинення активних дій, після чого прибула до буд. АДРЕСА_4 . Там, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 відключила мобільний телефон і протягом приблизно 40 - 50 хвилин обмірковувала послідовність і механізм своїх дій, та чекала нагоди проникнути до житла непоміченою іншими мешканцями вказаного будинку.
Користуючись відсутністю очевидців, ОСОБА_6 увійшла до 5-го під`їзду будинку АДРЕСА_4 та одягла гумові рукавички, щоб не залишати слідів і приховати свою причетність до злочину, після чого, приблизно о 22 годині 20 хвилин через незачинені двері, шляхом вільного доступу, проникла у квартиру АДРЕСА_5 , а коли ОСОБА_13 вийшла до коридору квартири, з метою протиправного позбавлення життя потерпілої з корисливих мотивів, дістала з сумки заздалегідь заготовлений ніж, і, з метою вбивства, нанесла ним сім ударів ОСОБА_13 в передню поверхню тіла, якими спричинила їй 7 поверхневих поранень, що не перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю, а також завдала ножем удар у шию, спричинивши тілесні ушкодження несумісні з життям. Таким чином, ОСОБА_6 , діючи навмисно, спричинила ОСОБА_13 одиночне сліпе колото-різане поранення шиї з пошкодженням судин і гортані, при явищах зовнішньої крововтрати і аспірації крові в дихальні шляхи і тканини легенів, від яких остання померла на місці, тим самим ОСОБА_6 навмисно з корисливих мотивів вбила ОСОБА_13 . Переконавшись, що ОСОБА_13 не подає ознак життя, ОСОБА_6 пройшла у кімнату ОСОБА_14 , де, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, заволоділа грошовими коштами, що належать ОСОБА_14 , у розмірі 5800 гривень і 140 доларів США, що на момент скоєння злочину по курсу Національного банку України складає 1115 гривень 94 копійки, а, в цілому, - загальною сумою 6472 гривень 45 копійок, після чого залишила місце скоєння злочину.
Вийшовши з будинку, ОСОБА_6 пішла до лісосмуги, яка розташована по вул. Магістральній в м. Запоріжжя в районі ринку «Меркурій», де, з метою переодягнутись і приховати свою причетність до злочину, викинула ніж, гумові рукавички, газовий балончик і сумку, після чого включила мобільний телефон.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів.

Заслухавши доповідь судді;

обвинувачену ОСОБА_6 та її захисників, які просили задовольнити вимоги апеляційних скарг сторони захисту та відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора;

прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу прокурора та заперечувала проти доводів та вимог апеляційної скарги обвинуваченої та її захисника,

потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 скасувати, а провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України відносно останньої закрити, задовольнивши таким чином апеляційні скарги сторони захисту;

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження в цілому дотримався вказаних вимог закону, ретельно дослідив зібрані у провадженні докази, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, за викладених у вироку обставин, та виправдав останню за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо виправдання ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ніким з учасників провадження не оспорюються, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час розгляду провадження судом першої інстанції обвинувачена ОСОБА_6 не визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованих їй злочинів, вказуючи на те, що їх не вчиняла, та зазначала, що в матеріалах провадження не міститься жодного допустимого доказу її вини.

Обвинувачена пояснила, що знайома з ОСОБА_19 , з яким 12 серпня 2011 року домовилась, щоб останній переписав їй відеозаписи з відпочинку. Вони здзвонились о пів на четверту пополудні, зустрілись о четвертій годині на зупинці трамваю «Абразивний комбінат». ОСОБА_14 її зустрів та вони пішли до нього додому. Вдома була дочка ОСОБА_14 ОСОБА_20 . Вони попили чай, подивились телевізор. ОСОБА_14 записав їй відеозаписи і віддав диск. ОСОБА_21 необхідно було йти на роботу десь о пів на восьму годину і вони вийшли з дому близько сьомої вечора. За декілька днів до цього їй зателефонував знайомий за попереднім її місцем проживання - ОСОБА_22 , який просив її дізнатись у своєї матері, яка займалась нерухомістю, як оформити квартиру та які необхідно для цього документи. Її мати написала список документів та вона пішла до ОСОБА_22 передати ці відомості. По дорозі вона впала та забила коліно і вимазала руки. У ОСОБА_22 вона заходила до ванної кімнати помити руки, пробула до дев`ятої. Коли вона йшла від ОСОБА_22 , зустріла ще одного свого знайомого, який приїхав якраз з іншого міста та йшов до бабусі, вони з ним розговорились. Вирішили зайти до друга, який жив на вул.Кузнецова у сусідньому будинку, але його не виявилось вдома, і так час пролетів. Потім їй зателефонував ОСОБА_23 , повідомив, що він вже вільний. Вони з ним знову зустрілись близько двадцять четвертої години цього ж дня, і вона не встигла на маршрутку, щоб дістатися додому. Вони спочатку хотіли зупинити таксі, але через те, що це виявилося дорого, вони вирішили викликати таксі з домашнього телефону, для чого постукали до ОСОБА_22 , який проживає на першому поверсі. Той виніс їм телефон, вони викликали таксі і вона поїхала додому. Вона пропонувала ОСОБА_24 підвезти його, але той відмовився, оскільки йому в іншу сторону, сказав, що піде пішки. Коли ОСОБА_6 приїхала додому, то зателефонувала ОСОБА_24 , повідомивши, що вже вдома, а він в цей час заходив додому і не міг відчинити двері. ОСОБА_14 сказав їй таке: « ОСОБА_25 , мені щось заважає, не можу двері відчинити, напевно впав велосипед». І в процесі розмови з нею він чи то до кишені поклав телефон, бо вона залишалася з ним на зв`язку. ОСОБА_14 відкривав у той момент двері, він був у шоковому стані, його голос по телефону змінювався, казав, що його мати лежить без свідомості і він не знає, що трапилось. Що вона, напевно, за банками лізла, впала, зараз буде викликати швидку, йому зараз не до неї. Вона зателефонувала через декілька хвилин, запитала, що трапилось, а ОСОБА_14 відповів, що спочатку помилився номером і зателефонував до пожежних, а зараз викликає швидку. Вона зрозуміла, що необхідна допомога, що треба їхати до нього. Було прохолодно і вона надягла джинси, викликала таксі і поїхала. Коли приїхала, вже машина швидкої стояла біля під`їзду. Вона зателефонувала ОСОБА_24 , повідомила, що приїхала. Він вийшов, але в зв`язку з тим, що в них там маленький коридорчик, а було п`ять чи шість медиків, на пропозицію ОСОБА_26 увійти в квартиру відмовилася. Хвилин п`ять-десять стояла біля під`їзду, вийшов ОСОБА_14 і на її запитання, що трапилось, відповів, що мати померла, чи її вбили. Вона спочатку в це не повірила, а коли вийшли медики, то сказали, що зараз приїде міліція, по інструкції вони повинні її викликати. Вона розплакалась, в неї потекла на очах туш, а ОСОБА_14 сказав, щоб не плакала, запропонував увійти у квартиру вмитись. Коли вони увійшли у квартиру, вона побачила все це у коридорі, їй ще гірше стало, і вона пішла вмиватись до ванної. Увійшли двоє працівників міліції, вона вийшла з ванної і вони запитали, чи не торкалась вона чогось. Вона відповіла що ні, просто зайшла світло включила, до ванної проходила і все - нікуди більше не ходила. Вона присіла на стілець, працівники поліції казали нічого не чіпати. Вони зайшли на кухню і пробували каструлі, які були гарячі, ось тільки-тільки виключені. Працівники слідчо-оперативної групи сказали їй вийти на вулицю. Коли вона виходила на вулицю, побачила що перед дверима валявся якийсь кулон, вона його показала працівникам міліції, а вони сказали не чіпати його руками. Вона та ОСОБА_14 вийшли на вулицю. Приїхало багато людей, чоловік десь тридцять. Її почали запитувати чоловік десять-п`ятнадцять, відводили в сторону. Запитували , як вона тут опинилася, хто вона така, також задавали питання ОСОБА_14 , після чого вони попросили проїхати до райвідділку та дати письмові показання, як свідка події. Вона погодилась. Її посадили до одного авто, ОСОБА_14 - до іншого. Приїхали, і з ночі вони сиділи. Їх водили з кабінету до кабінету, вона розповідала, як провела день. Вранці прийшов ОСОБА_11 , ОСОБА_20 (дочка ОСОБА_26 ) і її хлопець ОСОБА_27 . Все знову продовжувалось, брали телефони, номери сім-карт. За ніч вона разів двадцять розповідала усім слідчим, які там були, як все відбувалось і що вона знає. Наскільки їй відомо, цих даних у справі немає взагалі. Потім її водили на відібрання зразків, волосся зрізали, нігті, оглядали поранення на тілі, зразки відбирали у всіх, це відбувалося вдень 13 серпня 2011 року, може було години три-чотири. Ще їздили до неї додому, вона знімала одяг, в якому була, перевдягнулась і вони знову поїхали до райвідділку, але для чого, їй не пояснювали, а лише обіцяли вже відпустити. Так пройшов увесь день 13 серпня 2011 року. Вже о восьмій годині вечора їй зателефонувала мати, вона ( ОСОБА_6 ) сказала, що скоро повинні відпустити. Залишились вона та ОСОБА_14 у сусідньому кабінеті. Разом вони ніде не були, лише поодинці. О восьмій вечора її завели до кабінету. По дорозі вона бачила, як до іншого кабінету заводили ОСОБА_14 . Вона зайшла до кабінету, справа були шафи, біля неї стояв стілець, на який її посадили. Прізвища слідчих зараз не пам`ятає. Слідчий на ім`я ОСОБА_28 почав її запитувати : «Розповідай, як ви її вбивали!» вона сказала, що годі жартувати, що вона вже другу добу їм розповідає. Після чого почався моральний тиск, почали її бити, в основному по голові, заламували руки, намотували ганчірки на руки та одягали наручники позаду, одягали пакети на голову, через що вона втрачала свідомість декілька разів. Коли били - голосно включали музику. До тями приводили, поливаючи водою. В цей час у сусідньому кабінеті били ОСОБА_21 і вимикали музику, щоб вона чула, як він кричав. Це було не всі чотири години - її били та знущались над нею хвилин сорок, а потім давали прийти до тями протягом хвилин п`яти-десяти. В якийсь момент один із чотирьох чоловік, що були у кабінеті, взяв її за волосся та потягнув до сусіднього кабінету, де був ОСОБА_14 , який лежав на боку на підлозі, його руки були застебнуті наручниками і з ним був оперативник, який в неї потім брав відбитки пальців. Її кинули на підлогу до ОСОБА_29 і запитали, чи будуть вони підписувати. Говорили, що можуть і троє діб тримати, про них зовсім ніхто не знає. Це довго тривало і вона сказала, що підпише все, що вони скажуть. В цей момент зайшов ОСОБА_30 з одним чоловіком, в кабінеті вже нікого не було. Її залишили одну, в нього в руках був вологий ніж, він дав їй ніж до рук, щоб залишились відбитки на рукоятці і порізав цим ножем її палець. Рана була свіжа і це видно на відбитках пальців, тому як раніше, коли знімали відбитки, цієї рани в неї не було. На відбитках навіть залишилась кривава пляма. Потім її посадили до авто і повезли до лісосмуги «Меркурій». Вона стояла біля авто, а працівники міліції в метрах тридцяти з понятими щось оглядали. Вона туди навіть не підходила. Там були хвилин тридцять. Потім поїхали до будинку ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 . Біля її будинку раніше лежали бетонні плити. В цей час вона сиділа в авто, з якого не виходила. Працівники міліції зупинили таксі, та вона побачила, як на капоті розкладали купюри. Потім вони поїхали до трамвайної зупинки «вул.Грязнова». Туди також під`їхала машина служби охорони. Два молодих чоловіка були понятими. Діставали зі смітника на зупинці якийсь пакет, щось фотографували, але її туди ближче не запрошували. Потім знову вони поїхали до райвідділку, де дали поспати на розкладушці дві години. Близько шостої години ранку ОСОБА_31 завів її до кабінету і почав диктувати, що потрібно писати, вона все написала. Зранку її ще водили до начальника райвідділку ОСОБА_32 на другий поверх, який сказав, щоб вона не відмовлялась від своїх показань. Вона сказала, що відмовлятись не буде. В якийсь момент з`явився адвокат ОСОБА_33 (це також було на другому поверсі, коли проводили очну ставку), який повідомив, що він її адвокат, що його найняла її мати і що він буде присутнім на всіх її допитах. ОСОБА_14 також приводили на очну ставку. В той же день чи на наступний, вона не пам`ятає, їх возили на квартиру ОСОБА_18 знімати відео. В понеділок її знову водили на експертизу, знімали побої, але записали, що вони виникли раніше, до того, як її били у райвідділку, і перекрутили це так, нібито вона билася з ОСОБА_34 , хоча всі бачили, що на ній ніяких поранень не було. В неї також брали аналіз крові, потім відвезли на ІВС, а після - до СІЗО. І лише в СІЗО вона сказала адвокату, що з неї «вибивали» показання.

Вона зверталась із заявами з приводу незаконних дій працівників міліції відносно неї, але їх провина не була доведена.

Докази по справі, які є, вона оцінює, як пусте місце. В матеріалах справи, на її думку, немає нічого, щоб доводило її причетність до вбивства.

Коли їздили до лісопосадки та на вул.Пролетарську, покзання, у яких вона визнавала свою вину, не були ще написані. Після того, як її всюди повозили, їй дали трохи відпочити і Стукало продиктував що написати. Про те, що вона застосувала газовий балончик, їй диктував ОСОБА_30 , коли вона писала показання.

Самого допиту не було, просто запитували, як вона провела день. В різних кабінетах однаково - все це записували, вона читала, але як це було оформлено, чи то був допит свідка, вона не пам`ятає.

Вважає, що оскільки працівники міліції неодноразово слухали про те, як вона провела той день, в тому числі, як ходила до ОСОБА_22 , то вони декілька годин подумали і придумали таку версію вчинення нею злочину, щоб все сходилось.

Про те, що загибла ніколи не зачиняє двері, знали всі. Кожен міг вільно зайти до квартири, навіть вночі. ОСОБА_21 завжди говорив, щоб заходила, бо двері не зачинені.

Зі скаргами на дії працівників міліції до прокуратури вона рази 3-4 зверталась, і її мати приблизно 7 разів. За результатами звернень було відмовлено в порушенні кримінальної справи. Зверталась до генерального прокурора, він переадресовував звернення до області, а з області на район, і на цьому все закінчувалось.

Ті рішення до вищестоящого прокурора чи до суду вона не оскаржувала, тому як немає надії, що когось покарають, але ходила на прийом і до заступника прокурора області.

Стосовно того, що на її одязі і під нігтями були сліди крові, вже після слухання справи з експертиз їй відомо, що ні на одязі, ні під нігтями нічого не знайшли.

О 22:30 годині вона йшла до ОСОБА_22 , оступилась і мила руки в нього вдома, підтвердити це не може ніхто.

Надиктовані Стукалом пояснення полягали в тому, що ОСОБА_35 найняв її як «кілера» вбити його матір, показання не змінювала, просто не визнає своєї вини.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_6 , вина останньої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які були досліджені судом у встановленому законом порядку, та на які суд послався у вироку.

Так, свідок ОСОБА_36 пояснив суду, що працює лікарем швидкої медичної допомоги. Він пам`ятає випадок, коли під час його чергування був виклик на вул.Кузнецова вночі. Квартира була на першому поверсі. В коридорі був велосипед та труп жінки. Після огляду він констатував смерть. Також залишив там свої рукавички, тому як завжди після огляду він свої рукавички не забирає. Там була жінка старенька, калюжа крові під нею. Куди було орієнтоване тіло, зараз сказати не може. Пам`ятає, що у коридорі було включене світло. Навіть не пам`ятає, чи зустрічав їх хтось чи ні, тому як це було дуже давно. Якщо картку взяти, то там зазвичай все докладно зазначено.

Вони тоді були підпорядковані 5-й міськлікарні, і за наказом, як тільки є загроза бригаді швидкої, вони повинні покинути місце виклику. Якщо це в машині, повинні залишити машину. Якщо є якась загроза, вони одразу ж телефонують диспетчеру або старшому лікарю і повідомляють, що є якась загроза бригаді, і просять дозволу поїхати з місця виклику. Він чітко пам`ятає, що тоді у них були старі машини, вони виїхали з місця виклику і міліція тут же під`їхала. Він зазвичай міліцію чекає, вони як виїхали, повернули з того будинку і зустріли міліцію, він міліціонерам сказав, що там біда, і вони на швидкій просто втекли.

Який номер будинку не пам`ятає, але це - п`ятиповерхівка. Якщо їхати в сторону траси, то будинок направо.

Тоді (у 2011 році), приймав виклик диспетчер на місці, а зараз виклик приймає диспетчер у Києві, а потім їхньому диспетчеру пересилають. Склад бригади завжди - фельдшер, санітарка і він, а водій сидить в машині.

Велосипед у коридорі він запам`ятав, бо сам їздить на велосипеді. Там був якийсь спортивний. Пам`ятає: жінка лежить в кінці коридору, світло і велосипед справа, багато крові під нею, куди вона орієнтована, - не може сказати. Кімната зліва, зразу кухня, чи була кімната справа, - не пам`ятає. Він не заходив до кімнат, вони лише це оглянули. Він констатував смерть на підставі ознак, як їх вчили, і єдине що - залишив там рукавички. Можливо, рукавички там його залишились прозорі, білого кольору. При огляді він завжди тіло перевертає, тобто підіймає його та кладе так як було, для того, щоб знайти ознаки насильницької смерті, бо йому ж картку необхідно заповнювати - що в такому то місці така то рана, чи наскрізне поранення, чи ні, чи порушення кісткової тканини, чи ні. Тобто він пробує і кісткові і м`які тканини, він оглядає тіло. Позаду тіло він також оглядав, перевертав. Пам`ятає, що бачив багато крові, а не міг знайти локалізацію пошкодження, звідки воно.

За результатами вони заповнюють карту виклику, вказують чи є ознаки насильницької смерті. А чи писав він тоді локалізацію - не пам`ятає.

Скільки часу вони пробули в квартирі, пояснити не може, вони звідтіля втікали, бо для бригади швидкої була загроза, на підставі того, що явно людина лежить в калюжі крові, явно сама собі такого заподіяти не могла, явно ще неприродне положення тіла. Дуже короткий час там були - не більше 15 хвилин. На той час лікарі швидкої повідомляли диспетчера про випадок, а диспетчер вже викликав міліцію. Це звичний порядок. Якщо в них є виклик про вогнепальне поранення чи то повішення, то виклик одночасно іде швидкої та міліції. Тобто їм телефонують і вони одразу ж повідомляють міліцію. Це не бригада повідомляє міліцію, а диспетчер. Вони, коли їдуть на виклик, не знають, що їх там чекає, що з ними там може статись.

Свідок ОСОБА_37 пояснив суду, що ОСОБА_6 він не пам`ятає. Він в якості понятого приймав участь в 2011 році у одній слідчій дії по вул. Кузнецова з приводу вбивства жінки похилого віку. Чи був то слідчий експеримент за участю ОСОБА_6 , пояснити не може. Він в серпні 2011 року проживав зі своєю співмешканкою Ді- ОСОБА_38 за адресою: АДРЕСА_6 . Понятим бував декілька разів, оскільки проживає неподалік від райвідділку, і його попросили побути понятим. Під час участі у слідчій дії він підписував документи, впізнати їх зможе, бо він сам ставив в них свій підпис. Заходячи до квартири, вони оглядали місце, де була вбита жінка похилого віку. На момент огляду її вже там не було, там була калюжа крові. Хто з ним другим понятим був, - він не пам`ятає. Присутні там давали коментарі, здається, чоловік вбив свою матір чи був замовником вбивства. Права понятого йому на той час були роз`яснені, під час цієї слідчої дії він мав спостерігати.

Зараз упізнати обличчя того, хто тоді показував, він не зможе, бо пройшло багато часу, працівники міліції не застосовували протиправних дій та методів, вони не заставляли показувати.

Свідок ОСОБА_39 підтвердив в суді дані, викладені в протоколі слідчої дії за своєї участі, пояснив, що не згадає, в якому році, бо давно було, але не заперечує, що в 2011 році, влітку він з друзями пив каву в кафетерії «Елен» в торгівельному комплексі на вул.Чарівній, де зупинка «Заводська». До них підійшли працівники міліції і спитали, хто тверезий і може бути понятим. Він з однією дівчиною погодились. Їх запросили пройти близько 30 метрів в сторону лісосмуги, яка між залізничними коліями знаходиться. Там стояло декілька автомобілів міліції, була дівчина, яка стояла подалі від них і щось розповідала правоохоронцям, але що саме, вони не чули. Потім дівчина вказала на місце в кущах, правоохоронці повз них пройшли до тих кущів, ліхтариками посвітили, побачили там сумку темного кольору, дістали цю сумку і на відкритому місці почали доставати речі, які знаходились в тій сумці. З тих речей, що він зараз пам`ятає, це краплі, чи то для очей, чи то для носа, одноразові рукавички, які були згорнуті, ніж з бурими, бордово-коричневими потьоками на ньому.

Працівники міліції сказали, що відбулося вбивство жінки в районі, попросили бути понятим. В цей проміжок часу декілька вбивств було, і потрібні адекватні люди, які б бачили, що працівники міліції нічого не підкинули, насправді побачили і розписались. Понятих було двоє, ще була дівчина - його знайома, але прізвища її він не знає. Права та обов`язки працівники міліції їм зачитували.

З працівниками міліції була дівчина, що в залі суду ( ОСОБА_6 ), на неї світили фари авто. Чути, що вона розповідала, він не міг, тому як вона в наручниках знаходилась з працівниками міліції трохи далі, ближче, де СТО і поворот в сторону «Стріли», біля двох машин міліції, метрах в 15-20. І дівчина рукою вказувала в тому напрямку, де міліціонери знайшли сумку. Сумку знайшли в його присутності, без них (понятих) вони туди не заходили. При них вони посвітили на кущі, знайшли цю сумку, винесли на відкриту місцевість, де не було кущів, а посипано шлаком, і почали вивчати її вміст з ліхтариком. Якщо він не помиляється, криміналісти доставали із сумки її вміст. Кожний предмет, який знайшли, окремо описали, розклали все, сфотографували, і потім запаковували кожний предмет, який вони знайшли, в окремий пакет і опечатували. На кожному пакеті вони (поняті) ставили свій підпис. Чи пояснювала в той момент щось ОСОБА_40 , він не знає, оскільки сам не чув. Вона щось казала правоохоронцям, бо з ними спілкувалась, але поодаль.

Знайшли лише сумку, в ній було 6-7 предметів, з яких він пам`ятає три. Співробітників було близько 10 чоловік. Прізвище слідчого не пам`ятає. Кожен знайдений предмет описувався, запаковувався і на упаковці ставився його підпис. В документі було написано: «згідно вказівки підозрюваної знайшли за тим місцем розташування дану сумку». Був перелік всіх предметів, які знайшли, і вони ставили підпис. Ніяких сторонніх предметів, крім того, що знайшли в сумці, не було. При обшуку ОСОБА_40 , можливо, трохи ближче підходила, але так, щоб прямо біля них стояла, - не було. Пояснень її він не чув. Все це було після 22 години, бо вже було темно і правоохоронці ходили по лісосмузі з ліхтариками. По фото, які там на місці робили, можна зрозуміти, що було темно.

Одноразові рукавички були згорнуті. Чи було на них щось, якісь сліди, - не пам`ятає. На ножі були бордово-коричневі потьоки. Ніж описати досконало не може, начебто, темна рукоятка була. Тілесних ушкоджень чи подряпин на обвинуваченій не бачив, бо було темно. Вона вільно ходила і стояла поряд з правоохоронцями і вказувала руками. Люди, які діставали речі із сумки, були в рукавичках.

Свідок ОСОБА_41 пояснила суду, що була залучена в якості понятої в серпні - на початку вересня 5-7 років тому (на момент допиту в суді першої інстанції). Близько 10-11 години ночі працівники правоохоронних органів прийшли до кафе «Елен», яке знаходиться на зупинці «Заводська», попросили бути понятими. Вона з подругою дівчиною на прізвище ОСОБА_42 і хлопець відвідувач кафе, прізвище якого їй невідоме, пішли до лісосмуги, перейшли переїзд до лісосмуги. З правої сторони лісосмуги була куча сміття. Никифорова, показувала на кучу, там була сумка, спортивна сумочка така жіноча «Адідас», збоку були три смужки, яку дістали. В сумці були блакитні рукавички резинові, ніж кухонний, кепка світлого кольору, ще щось. Вони - міліція, вона, і ще одного хлопця взяли понятим, і ще третій хлопець якийсь був, - прийшли і вилучали якісь речові докази.

Ця дівчина, що перебуває в залі суду ( ОСОБА_6 ) , була там в 5-10 метрах від проходу, а міліція під`їхала зі сторони шино монтажу. Також там стояла машина. Що обвинувачена говорила, вона не слухала. Обвинувачена сама чітко показувала, де речі. Чи пояснювала ОСОБА_6 працівникам міліції, що то за речі, вона не знає, бо міліція робила свою роботу. Щось вона там пояснювала, щось питали в неї, спілкувались. Вони не підслуховували.

Всі вилучені речі запаковували в пакети, вони на них розписувались, протоколи складали, і якісь бірочки на пакетах, на них ставили підписи.

Обвинувачена у той час була в спокійному емоційному стані. Якихось тілесних ушкоджень на ній вона не бачила, було тепло, вона була легко одягнена - в майку. Був вечір, темно, але вважає, що помітила б на ній пошкодження.

Керували під час слідчої дії працівники Шевченківського райвідділу, там була одна дівчина співробітник міліції та чотири співробітники чоловіки. Протокол складала, напевно, жінка. Вона читала, що написано в протоколі, бо мало що там напишуть, вона його підписувала. Прізвище « ОСОБА_40 » пам`ятає, бо вже була в суді. Що говорила тоді ОСОБА_40 , вона не чула. Обвинувачена вказувала на кучу, де лежала сумка. Дістали сумку, із сумки почали діставати: рукавички, ніж. Її ще здивував блакитний колір рукавичок. Дрібних дій вона не пам`ятає. Обвинувачену тримали від них подалі. Рукавички були в крові з внутрішньої сторони, і ніж був у крові.

Було 10-11-12 годин ночі. Освітлення було там десь метрів 10-15 до кучі. Там кучу розрили з ліхтариками, розглядали речові докази також з ліхтарями.

Свідок ОСОБА_43 підтвердив в суді свою участь в якості понятого в огляді місця події від 14 серпня 2011 року, в ході якого виявлені та вилучені грошові, та відповідність даних, викладених в протоколі слідчої дії за його участі дійсності. Пояснив суду, що з обвинуваченою раніше не знайомий. Коли працював у «Вікторія таксі» (на той момент він в таксі працював десь півроку), працівники міліції підійшли до нього близько дванадцятої або першої години ночі. Він вже в такий час не працював. Він стояв на вул.Грязнова-Гоголя, де трамвайні колії, трохи нижче біля кіосків, та пив каву. Під`їхали працівники міліції, спитали, хто може бути понятим. Всі інші таксисти розійшлися, він залишився, бо все одно збирався додому. Вони під`їхали на вулицю нижче, на вул.Пролетарську. Міліціонери пояснили, що по вбивству необхідний понятий, вони зупинили ще одного таксиста з іншої фірми, в нього там була клієнтка, яка їхала на вокзал, але вони були до кінця, це хвилин 20-30 зайняло. І хтось із співробітників вивів дівчину, яка була трохи більше зростом, ніж обвинувачена, яку вивели начебто з двору, наручників на ній не було. Вона йшла першою, показувала. А два міліціонера поруч неї її супроводжували, без наручників. Її не тримали. Пройшла метрів з 10, там плити біля двору навпроти біля обочини. Вона показала співробітникам: під нижньою плитою була ячейка, там під цеглою лежав файл з загорнутими грошима. Вони на капоті розклали всі ці гроші, порахували суму, потім вони розписались, все було викладене правильно. Взяли адреси та відпустили всіх. Це було в 2011 році, в теплу пору року. Права його йому роз`яснювали. Сказали, що будуть викликати. Десь два роки тому викликали його до УВД міста на пр.Леніна. Це єдиний раз його викликали, більше ніхто не викликав. Другий таксист трохи раніше нього поїхав, нервував, бо поспішав. У тієї дівчини було довге чорне волосся, вона була вище обвинуваченої. Ту дівчину він навряд чи зможе упізнати, бо обличчя погано запам`ятовує. Вона там лише показала, де гроші заховані, щось казала співробітникам міліції, але що, він не чув. Яка сума була не пам`ятає. Були купюри по двісті, п`ятсот, десь біля 200 доларів. Були дрібні купюри, а чи були євро не пам`ятає, бо міг купюри 500 грн сплутати.

Дівчина була одягнена у темну футболку, білу кепку, волосся стирчало з кепки, чи то сині джинси на ній були, не пам`ятає. В його присутності дівчина не пояснювала, що це за гроші. Він підписував документ, де вказано, скільки було грошей і про те, що їх зможуть викликати як свідків, і що вони не проти бути свідками. Підписував три документи. Гроші знову ж упакували в цей файл, опломбували чи то папером чи нитками, але точно опечатували. Коли гроші витягли зі схованки їх оглянули і упакували, опечатали паперовою біркою і скотчем в його присутності, і лише тоді їх відпустили. Ніхто гроші звідтіля собі в карман не брав.

До дівчини міліціонери точно не застосовували фізичний вплив, вона була спокійна, ніяких емоцій не було.

Відчуття, що перед їх приходом працівники міліції підклали туди ці гроші, що це була постановка, в нього не виникло, бо вони вийшли з двору, дівчина вела їх і показала на місце. Один із співробітників міліції просто до того моменту, як доставати, сфотографував це все, він же убрав цеглу, знову сфотографував, і потім вже достали пакет з плити.

Свідок ОСОБА_44 в судовому засіданні при пред`явленні йому протоколу огляду місця події з його участю підтвердив, що в ньому містяться саме його підписи, підписував він протокол на капоті машини і трохи некрасиво вийшло.

Серед присутніх в судовому засіданні нікого не упізнає, із тих, хто був там на місці події.

Довжина волосся тієї дівчини, підібраного у хвостик, була нижче плечей, в районі плечей. Дівчина показувала на відстані метрів трьох від нього, до неї він не придивлявся. Вона була чи в кросівках, чи в кедах, але не на підборах. Стверджувати, що це була обвинувачена, як і заперечувати це він не може. За зростом і кольором волосся обвинувачена не схожа на ту дівчину під час вилучення коштів. Тілесних ушкоджень на тій дівчині не бачив, ні подряпин на обличчі, ні на руках.

Під час дослідження, в присутності свідка, в суді протоколу огляду місця події і фототаблиці до нього, в якому він приймав участь, свідок пояснив, що фототаблиця містить вид бетонних плит, який відповідає тим плитам, які оглядали з його участю, фото робили при ньому. При цих подіях були присутні міліціонер - дівчина, яка була в формі, дівчина, яка показувала схованку, вони - поняті, троє співробітників міліції у штатському, які до нього під`їхали, три-чотири міліціонери у формі, чоловічої статі, приблизно всіх чоловік 10.

Свідок ОСОБА_45 пояснив суду, що події 2011 року, пов`язані з вбивством в першій половині серпня громадянки ОСОБА_13 , йому відомі у зв`язку зі службовою діяльністю. Він був на той час оперуповноваженим карного розшуку Шевченківського райвідділу міліції. В його обов`язки входило розкриття даного злочину.

Було повідомлення, що у квартирі по АДРЕСА_4 будинку був знайдений труп жінки, яка проживала в цій квартирі. Коли він приїхав на місце події у складі слідчо-оперативної групи, в коридорі квартири був виявлений труп жінки, як потім стало відомо, власниці та мешканки даної квартири ОСОБА_13 , з множинними ножовими пораненнями на тілі. Вони одразу ж обмежили доступ, чекали слідчого, експерта, криміналіста. Після, коли почався огляд, вони знаходились поруч на сходинках. Функцію охорони здійснювали до певного моменту, після того як приїхали інші співробітники, почали проводити поквартирний обхід. Почали проводити ряд заходів по виявленню особи, яка вчинила цей злочин.

Версії щодо кола осіб, причетних до вчинення злочину, були дві-три. Основна версія була, що вбивство було вчинене з числа близьких осіб, друга версія, що вчинено із корисливих мотивів, і третя, як завжди, більш така додаткова, формальна була. Там довго йшов огляд. Після огляду місця події друга версія відпала сама собою, тому як обстановка в домі була не порушена. Для існування і перевірки іншої версії необхідним було, щоб, як мінімум, до квартири зайшли слідчий, експерт і родичі, які б їм сказали, що зникло з квартири. Тому, на той момент була основною перша версія, до проведення огляду. Він не приймав участі в огляді місця події.

Місцевість вони оглядали. Оскільки загибла жінка була прихожанкою однієї із церков, навіть, відпрацьовували коло осіб в церкві, але в ході опитування ця версія одразу відпала. Він знає, що ця жінка збиралась покидати межі Запоріжжя і виїжджати до своїх родичів на інше місце проживання. Свою причину вона не пояснювала, а казала, що син сам хоче жити і вона йому заважає. Це казали прихожани церкви. Тобто в неї була думка покинути м.Запоріжжя.

В ході огляду місця події було встановлено, що господарка сама відкрила двері даної квартири, оскільки слідів зламу виявлено не було, і знаходилась в коридорі безпосередньо біля відчиненої двері. Якщо вона сама відчинила двері, то почали відпрацьовувати коло осіб родичі, знайомі, і ближнє оточення жінки.

Коли міліція приїхала на місце події, ОСОБА_14 та ОСОБА_6 зовсім не було. Після цього з`явився син ( ОСОБА_14 ) і ОСОБА_6 . Вони знаходились біля під`їзду на лавочці, прийшли через деякий час. Міліція їх не чекала, одразу ж в цьому будинку були проведені поквартирні обходи. В той час, коли проходив огляд місця події квартири, за участі понятих, вони не були присутні. Огляд проводився слідчим та експертом. Він, як оперативний співробітник не заходив туди, а був поряд. В ході огляду в дивані ще виявили речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору. За характером злочину одразу ж ОСОБА_6 та ОСОБА_14 були доставлені до Шевченківського райвідділку для подальших з`ясувань.

Далі ОСОБА_14 був затриманий і поміщений до камери. З ОСОБА_6 проводились бесіди. І в ході бесіди вона написала явку з повинною, яка була прийнята, де вона в деталях пояснила, що вона вчинила вбивство громадянки ОСОБА_18 на прохання свого знайомого ОСОБА_18 , ім`я якого вона не пам`ятає. Бесіду з ОСОБА_6 вів безпосередньо ОСОБА_46 , який був з нею в окремому кабінеті, а потім він вийшов і сказав, що ОСОБА_6 дає показання, де визнає себе причетною до злочину. Після цього він же сказав, що він буде складати протокол явки з повинною, склав протокол явки з повинною і далі вже пішло розкриття. При діючому на той час кримінально-процесуальному кодексі при опитуванні особи участь адвоката була необов`язковою. Адвокат не надавався, тому як ОСОБА_40 в ньому не мала потреби. Чи був адвокат в подальшому на слідчих діях йому невідомо. Він не був там присутній, а питання про залучення адвоката має вирішувати слідчий.

Після цього слідча група виїхала на ті місця, де за показаннями (вказівками) ОСОБА_6 знаходились речові докази. Він безпосередньо їздив. Таких місць було три. Вони на автомобілях прослідували разом із ОСОБА_6 . Перше місце було біля ринку «Меркурій», десь в центрі лісосмуги між залізничною платформою і коліями. Як пояснювала ОСОБА_6 , вона, як виходила з вул. Кузнецова, проходила через вул.Магістральну, там є перехід між вул.Магістральною та вул.Чарівною. Вона кинула сумочку в цю лісосмугу. Сумка була жіноча, не господарська, звичайного розміру, як жінки носять. Коли вони туди приїхали, був він, слідчий, співробітники розшуку, ОСОБА_6 , яка йшла попереду і їх водила. Світло було від фар автомобілів та ліхтарів на пероні зупинки електрички. Ліхтарика в нього не було. Поняті були запрошені ще до моменту виявлення сумочки, тому, коли вони запросили понятих, сама ОСОБА_6 ще намагалась зорієнтуватись. Були запрошені двоє понятих, прізвища яких не пам`ятає. Знайшли їх на ринку. В присутності понятих вона показувала їм місця. Вона зразу не зорієнтувалась, бо це була лісосмуга. Вони провели деякий час там, і, після цього, знайшли там жіночу сумку, в якій знаходився ніж зі слідами речовини бурого кольору, газовий балончик, кепка, окуляри і помади. Як вона пояснювала, що у кепці і окулярах вона зайшла і дзвонила у двері цієї знайомої, а газовим балончиком нібито нейтралізувала потерпілу. Пояснювала це все при повідомленні явки з повинною. Потім вона просто показувала місця.

Після цього, вони прослідували на друге місце, яке вона вказала. Це був район вулиці Грязнова на трамвайній зупинці, де в смітнику, неподалік від її будинку була виявлена футболка, як вона пояснила, в ній вона вчиняла даний злочин. На цьому місці події були присутні інші поняті два чоловіки, яких запрошував, в тому числі він. Понятими були співробітники приватної охорони, які були присутні при вилученні зі смітника футболки та грошових коштів біля її будинку. Описати футболку він не може, бо цим займалася слідча ОСОБА_47 . Вони забезпечили понятими, а слідча проводила огляд.

І третім місцем, яке вони оглядали у цей день, була ділянка місцевості, яка розташована біля її будинку, де були бетонні плити, в яких були вилучені грошові кошти. Там приймали участь ті ж поняті, що приймали участь в огляді на трамвайній зупинці. Він приймав участь у всіх трьох оглядах. Він, разом із ОСОБА_6 пересувались на автомобілі. Але, на якому саме, він не пам`ятає, бо автомобілів було два.

З ним був ще співробітник міліції, який безпосередньо приймав у неї явку з повинною, ОСОБА_46 , а також були усі співробітники карного розшуку, як зазвичай.

Адресу третього огляду не пам`ятає, знає візуально. Це була будівля по типу бараку, обвинувачена там живе. Там декілька господарів. Те, що ОСОБА_6 там проживає, вона сама їм вказала, бо вона з ними на місця оглядів їздила. Він вулицю не знає, але там в районі ОСОБА_48 (в районі трамвайних колій) був поворот праворуч у приватному секторі. Там, поряд із двором були бетонні плити перекриття. І під однією із плит знаходились гроші. Суму перераховував слідчий, він не знає. При цьому, були присутні поняті, які розписались в протоколі. Співробітники приватної охорони були на автомобілі. Вони їх попросили бути понятими. Прізвища їх не пам`ятає. Під час огляду місця події неподалік ОСОБА_48 , де плити бетонні лежать, понятими попросили бути тих же охоронців, тому як відстань була невелика від місця виявлення футболки та місця її проживання, і, мабуть, вони попросили тих же охоронців, але він не впевнений.

Під час цього огляду біля бетонних плит іншої жінки «дублера», яка б могла вказати на місцезнаходження грошей, там не було, оскільки сама ОСОБА_6 показувала, тому як ніхто б інший не зміг би показати. В протоколах огляду місця події вона ставила свій підпис. Якби це був постановочний сценарій, це було б дуже клопітно, тому як це гроші, речові докази, тощо.

Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що працює на посаді старшого судового експерта НДЕКЦ і приймав участь в якості спеціаліста по факту вбивства на вул. Кузнецова. При попередньому огляді приймав участь інший спеціаліст з його підрозділу. Він же приймав участь при огляді за участі ОСОБА_6 .

В день, коли проводились ці огляди, він був на чергуванні, тому як вони проводились у нічний час. Його залучили в якості спеціаліста - криміналіста. В його функції входить допомога слідчому у фіксації обстановки та обставин події. В даному випадку використовувалась фотозйомка. Він особисто її виконував. Фотозйомку, тобто порядок її проведення, він здійснював за погодженням зі слідчим.

Вони виїжджали на три локації. Це слідчий, ОСОБА_6 - в супроводі працівників карного розшуку. Машин було, як мінімум, дві. Перша локація була в районі ринку «Меркурій». Це вулиця Заводська. Там конкретного адресу немає, там лісосмуга. Це був темний час доби, точно час сказати не може, але після 9-10-ї години вже темніє. Вони приїхали, вийшли з автомобіля. Співробітники розшуку запросили понятих для участі в слідчій дії, зачитали про права та обов`язки, далі було запропоновано ОСОБА_6 піти на ділянку місцевості, де вона показала їм в лісосмузі, біля залізничного перону, сумку, яку вони винесли на світлу ділянку місцевості, де при світлі автомобільних фар вони оглянули її вміст. В сумці були якісь речі, ніж, кепка, балончик, ще якісь жіночі речі. Дорогу до місця знаходження сумки показувала ОСОБА_6 . Вона йшла попереду, а вони він, слідчий та поняті, позаду неї. Освітлення в лісосмузі було природне та ручний ліхтар, який він тримав. Ці речі вони розложили, описали і запакували. Він запаковував. Поняті весь цей час там знаходились, а чи в полі його зору він не звертав уваги. Бірки, як спеціаліст, виписував та наклеював, а поняті розписувались одразу на місці. Явних тілесних ушкоджень на ОСОБА_6 він не бачив, але не придивлявся, скарг також не надходило. Які були сліди на ножі він не пам`ятає, оскільки в нього за місяць щонайменше сто оглядів, а за п`ять років він не може пам`ятати.

До ринку «Меркурій» вони виїхали з райвідділку, в машині він навряд чи їхав з ОСОБА_6 , але не пам`ятає. З нею скоріше їхали співробітники розшуку, але стверджувати він не може. Було дві машини. Біля ринку «Меркурій» вони спочатку знайшли понятих, а потім пішли на місце за нею, куди вона повела. Потім винесли об`єкт на світлу ділянку, де при світлі фар вони вже огледіли саму сумку. Там, де конкретно знайшли сумку, було трохи видно від якогось світла, чи то ліхтаря на пероні, чи то від чогось відбивалось, а так він підсвітив своїм ліхтариком.

Поняті під час огляду місця події біля ринку «Меркурій» були одні, а по вул. Грязнова та на третьому місці інші.

Про те, хто в якій машині їхав, він зараз сказати не може. Вони поїхали на наступну адресу трамвайну зупинку вул. Грязнова зі сторони перехрестя. Там співробітники розшуку запросили понятих, в їх присутності вони оглянули урну (смітник), з якої вони дістали пакет, де були якість речі одяг. Що саме не пам`ятає. Припускає, що одна річ була, але стверджувати не може. Хто саме зі співробітників розшуку запросив понятих, і прізвища понятих він не пам`ятає. На вказану урну вказала ОСОБА_6 , що в цій урні знаходиться пакет з речами. Він все це упаковував, наклеював бірки та опечатував. Поняті розписувались, про все це вказувалось у протоколі.

Третє місце було там же неподалік перехрестя біля будинку, де, нібито, ОСОБА_6 проживала. Там вони оглянули стопку бетонних плит, де в одній із плит, у поглибленні, були прикриті каменем грошові кошти. Поняті були ті ж самі. Там різниця метрів 100-200. Серед цих учасників особи жіночої статі були слідча ОСОБА_49 і ОСОБА_6 . Яка конкретно сума там була, які саме купюри не пам`ятає. ОСОБА_6 щось пояснювала, але що конкретно зараз він не згадає. По вул. Грязнова він пам`ятає, що понятими були два хлопця, співробітники якогось КРОКа чи ВЕНБЕСТ. Вони були у формі, якщо він не помиляється, а, можливо, і зі слів це пам`ятає, стверджувати не буде. Як вони виглядали не пам`ятає.

Під час слідчої дії на місці огляду та вилучення грошових коштів в бетонних плитах біля дому ОСОБА_6 місце знаходження вилучених коштів показувала особисто ОСОБА_6 . Це було в присутності понятих, за участі ОСОБА_6 , слідчого, працівників розшуку та його. Бетонна плита перекриття має в собі циліндричні отвори і в одному із цих отворів знаходився згорток із грошима, який був прикритий чи камінцем, чи цеглиною.

Фото, де ОСОБА_6 особисто вказує на речі, повинні бути в матеріалах справи, бо він їх робив. Зазвичай, він робить знімки, щоб було видно особу, яка вказує на предмети. Чому немає знімків із зображенням ОСОБА_6 він не знає.

Емоційний стан ОСОБА_6 в той час відповідав обстановці. В чому була одягнена не пам`ятає, але одягнена нормально.

Свідок ОСОБА_50 пояснив суду, що ОСОБА_51 впізнає, бачив її один раз. Він працював у «Улюблене таксі». В нього «Пріора» сірого кольору. Було замовлення за викликом на вул.Копьонкіна або Кругова, звідкіля він відвіз цю дівчину на вул.Пролетарську. Рухались до вул.Пролетарської таким маршрутом: Кругова (де БК Шевченка) проспект Леніна, повернув біля пам`ятника Дзержинському, потім вниз на вул.Пролетарську. Більше її не бачив. Це було вночі, після 10-ї вечора, в 2011 році, в теплу пору року, дівчина була одна, мовчки розрахувалась, вони навіть не розмовляли. Виклик був через диспетчера, через рацію. Їхали хвилин 10. Чи були з нею якісь речі, не пам`ятає. В чому одягнена - не пам`ятає, оскільки не звертає уваги на пасажирів. Йому невідомо, чи зберігається інформація у диспетчера. Обличчя він запам`ятовує добре. Обвинувачена схожа на ту дівчину, яку він віз. Під час досудового розслідування його слідчий допитував, він розказував йому все, як було - де брав пасажирку, куди віз. Фото йому не показували. З 2011 року його зовнішність змінилася, він погладшав.

Потерпілий ОСОБА_11 при розгляді справи судом першої інстанції зазначив, що не вважає ОСОБА_52 винуватою у вбивстві. Убита була його дружиною, з якою він прожив 40 років. За 10 місяців до її смерті вони розлучились у 2010 році, а пішов окремо жити від неї він у 2005 році. Никифорову особисто він не бачив. Під час окремого проживання він приходив навідати сина та бачив що стоять білі чобітки. Син казав, що він не сам. Особисто в обличчя ОСОБА_51 він не бачив. Потерпілим його визнав слідчий ОСОБА_53 , мотивуючи це тим, що він ніс усі витрати з поховання убитої. Згодом всі витрати йому компенсовані родичами. Від події загибелі ОСОБА_54 він не постраждав, а представляв інтереси свого сина, бо той на час розслідування по справі теж обвинувачувався у вбивстві матері. Йому відомо, що в цій квартирі, що знаходиться на першому поверсі, вже не вперше було, що заходили вночі, стукали. Було двічі і таке, що він виходив вночі з молотком, розбивав голову і видворяв. Про те, що відбулося, він дізнався, коли йому 13 числа зателефонував начальник слідчого відділення Шевченківського райвідділку та попросив прийти до відділення міліції. Це була субота, він працював на дачі. Він прийшов до райвідділку о третій годині. Його завели до кабінету слідчого, де сиділо чоловік сім-вісім, і почали запитувати, як він жив з ОСОБА_34 , чому розлучився, спитали за сина - чи вживав син наркотики. Він відповів, що не вживав, оскільки жодного разу за ним цього не помічав. Йому повідомили, що ОСОБА_55 вбили, що його дуже здивувало, але не повідомили, кого підозрюють. Коли побачив, як з сусіднього кабінету виводили сина в наручниках, спитав, що трапилось, а ОСОБА_21 відповів, що все нормально, щоб він не хвилювався.

Під час досудового розслідування йому слідчий натякав, а потім і адвокат казав, що треба слідчому заплатити гроші, які зберігалися у сина на депозитному вкладі, він не погодився, сплатив йому лише частину грошей, нікому ще про це не заявляв, вперше про це говорить в суді.

Коли проходило слідство, ним було заявлено про зникнення ще грошей та цінностей, а слідчий заяву про зникнення речей виділив в окреме провадження. Перелік речей та коштів передав слідчому. Там були кільця, сережки, зубні коронки, приблизно скільки повинна була мати ОСОБА_56 євро, доларів, гривень по його підрахунках, оскільки йому відомо про те, що у ОСОБА_54 зберігались ці коштовності та грошові кошти, бо то він їй їх дарував. В неї був хрестик, ланцюжок золотий з козерогом, він у той час до уходу з сім`ї знав, які в неї були сережки, вона їх не продавала, бо йому про це невідомо, він знав, що вона увесь час накопичує. Коли вони проживали, на всі вільні гроші вона то долари, то євро купувала. Про те, що була саме така сума коштів вдома у загиблої, він дійшов висновку, виходячи з того, що вона господарка була дуже бережлива, а також з того, скільки в неї приблизно залишалось грошей, коли він пішов від неї. ОСОБА_56 жила скромно, не витрачала на себе кошти, нічого собі нового не купувала.

Вважає справу проти сина сфабрикованою. Він звертався до екстрасенсів з передачі «Битва екстрасенсів». Свідком вбивства дружини він не був, але зі слів екстрасенсів йому відомо, що там сиділи три зовсім сторонні чоловіки та вели розмову про те, що в цій квартирі можна поживитись. Це було спонтанно вчинене. Якісь алкоголіки зайшли до квартири, і один з них був невисокого зросту, коренастий, з великою головою, другий високий худий, а коли ОСОБА_56 вийшла до коридору, він направився до неї з ножем, тримав її за руки і за майку, з чого він ОСОБА_11 зрозумів, що вони щось випитували у неї, оскільки при семи пораненнях майка в неї не порізана, бо була піднята вгору.

Чи були у ОСОБА_54 вороги йому не відомо, вона працювала на двох підприємствах, одне - Запоріжпромпідприємство. Це приватна фірма, куди він потім їздив. Вважає, що підприємство могло бути зацікавлене в загибелі ОСОБА_54 , оскільки вона там робила аналізи. Це версії, які озвучили екстрасенси та телебаченні « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Йому не один екстрасенс, а три казали.

Просить ОСОБА_6 не карати взагалі, бо треба шукати тих, хто дійсно це зробив. Не вважає ОСОБА_51 тією особою, яка вчинила злочин, і не підтримуєте обвинувачення в тому вигляді, як воно надійшло до суду.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що потерпілий ОСОБА_11 - його батько. Суперечок з ним з приводу, хто з них потерпів від злочину, немає. З ОСОБА_57 вони друзі. Загибла - його мати.

Це було в 2011 році 12 серпня. Він працює музикантом вечорами у ресторані «Трактир». Тоді увечері повертався додому, зустрівся зі своєю подругою ОСОБА_57 , погуляли трохи з нею, випили пива, а потім він посадив її на таксі і відправив додому. Коли прийшов до себе додому, то побачив, що мати його мертва. Спочатку в це не повірив, тому зателефонував до швидкої допомоги, щоб вони приїхали. В цей час йому зателефонувала ОСОБА_40 та сказала, що добралась добре на таксі, а він сказав, що в нього така трагедія сталась, щоб вона приїхала допомогти. Коли приїхав лікар і констатував смерть, викликали міліцію, і міліція вже почала робити свої дії: почали їх з пристрастю допитувати. ОСОБА_58 потім вивели на вулицю з помешкання, через деякий час розвели. Його повезли на ОСОБА_59 спочатку, потім у відділок, ОСОБА_51 - одразу у відділок. Вони там з нею потім побачились, а самі в помешканні його чим займались, він не знає, бо його на той час вже там не було.

У відділку, він вже не пам`ятає хронологію, спочатку в кабінеті його допитали, погрожували, примусили написати заяву, що нібито це він сам її вбив, потім в підвал затягли ввечері, включили музику і почали знущатись, почали робити дії, які не сумісні з правовим кодексом та Конституцією України, застосовували тортури. Примусили написати, а потім коли нічого мабуть не вийшло з цього, змістили акцент своєї уваги на ОСОБА_51 . Звідти його забрали вже на ІВС.

В той день до семи вечора він знаходився вдома з ОСОБА_57 , яка приїхала до нього, він їй записав пару дисків на комп`ютері, показав, як користуватись програмами деякими, після чого вона пішла, а він вдома займався своїми справами, потім поїхав на роботу. Вдома була мама сама, дочка ОСОБА_20 заходила у гості, а потім пішла. В який саме час вона приходила, він не пам`ятає, тому як це було п`ять років тому, але в той час, коли всі і він, і мама були вдома, і напевно ОСОБА_40 . Це було десь вдень приблизно о другій годині, а ОСОБА_20 була вдома хвилин 20.

Після роботи він направився додому, зателефонував ОСОБА_60 , але в її телефоні розрядилась батарея. Коли вона з`явилась на зв`язку, додзвонився їй. Зустрівся з нею ближче до одинадцятої години вечора в районі Заводського ринку на Шевченківському, приблизно о 23.00 год. Там попили пива і він посадив її у таксі, десь близько першої години ночі, тому як транспорт вже не ходив. Таксі викликав в районі 12 години ночі.

Потім він прийшов додому, відкрив двері, а там зсередини велосипед впав, він протиснувся, включив світло і побачив що мати лежить в коридорі. Двері були відкриті, бо в них замок працював таким чином, що якщо його закрити з зовнішньої сторони, то з внутрішньої сторони не можна відкрити, і навпаки. Тому вона завжди чекала, коли він прийде додому і потім вони закривалися і вже лягали спати. Коли зайшов, побачив, що мама лежить в коридорі між двома кімнатами, у них «хрущовка»-вагон, коридор і дві кімнати направо і наліво. Перше, що він зробив, це зателефонував до швидкої допомоги, тому як була надія, бо людина не вірить у гірше. Першою приїхала швидка допомога, а потім лікарі викликали міліцію.

В той час йому телефонувала ОСОБА_40 , сказала, що доїхала додому, а він їй сказав, що в нього така трагедія сталася. Але цих дрібниць він вже не пам`ятає, лише в загальних рисах.

Никифорова приїхала перед приїздом міліції за пару хвилин, вони проводили огляд, але без його присутності, його в той час вивели працівники міліції у двір, ОСОБА_40 була з ним, їх обох вивели.

Чи підписував якісь документи під час проведення обшуку, зараз не пам`ятає, тому як його повезли на ОСОБА_59 на освідування, а потім вже далі.

Йому лише відомо, що під час обшуку в квартирі знайшли труп і траву, більше ні про що не знає.

Никифорова вела себе адекватно тій ситуації, що сталася. Вона приїхала і намагалась хоч якось його підтримати, бо людина не кожен день вмирає. Потім коли міліція їх вивела, були в режимі очікування.

Коли до нього приїхала ОСОБА_40 , тілесних ушкоджень на ній він не бачив, точніше він не звертав уваги,чи є вони, чи ні. Вважає, що якщо б щось було, воно б привернуло його увагу.

З квартири пропали його гроші, про що він заявляв до міліції. Ввірніше кажучи, він думав, що вони в нього пропали, тому що коли він за паспортом ліз, там їх не знайшов. Паспорт лежав в тумбочці. В нього там було близько 15 тисяч гривень і 140 доларів.

На той момент ОСОБА_51 він знав років 6-7. Вона бувала в нього вдома, не може сказати, що досить часто, ну може разів 10-15 на рік, він не рахував.

Він весь час проживав за тією адресою зі своєю матір`ю. Взаємовідносини з матір`ю були хороші, конфліктів не було. Вона все життя пропрацювала на «Абразивному комбінаті», звідти пішла в Науково-дослідний інститут, а звідти на фірму, не пам`ятає яку, в районі Цегельного заводу хіміком-технологом, консультантом, не пам`ятає, як правильно посада називалась.

Коли поліз шукати паспорт, не звернув уваги, чи були на місці його гроші, тому як його голова була забита зовсім іншим. А тоді як в міліції почали питати, щоб він написав, що зникло, він згадав, що, начебто, їх там не бачив. За паспортом поліз, оскільки лікар сказав, що скоріш за все в міліції будуть допитувати, а там потрібен паспорт, але в цей момент співробітників міліції ще не було вдома.

До цих подій, про те, що в нього вдома зберігаються гроші і в якій кількості, він ОСОБА_60 ніколи не казав, тому що в них були зовсім інші інтереси.

За результатами всіх цих заходів йому було пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.115, що він є безпосереднім замовником даного злочину, і ніби то ці гроші він заплатив не зрозуміло кому, а друга стаття ч.2 ст.309 КК України - зберігання трави в великих розмірах, яку він визнав, а ст.115 КК України - не визнав. В ході досудового розслідування він не давав змістовних показань. Обвинувачення відносно нього по ст.115 КК України судом було направлене на додаткове розслідування і в процесі досудового слідства його з цього процесу вивели, проте він не розуміє, яким чином. А засудили його за ч.2 ст.309 і дали строк два роки. Звільнився він 11 серпня 2013 року.

Які мамині цінності зникли з квартири, він не знає, оскільки з моменту як його вивели з квартири і як він до квартири потрапив, пройшло два роки. Але у мами були гроші - і гривні і валюта (вона збиралась, начебто, поїхати до тітки в Італію, яка там працює і живе), мамині обручки, ще щось, але зараз докладно він не скаже.

В той вечір він пішов із роботи о 22:15 години, вийшов із кафе, набрав номер ОСОБА_61 , але він не відповідав. Через якийсь час підійшов трамвай, він їздить за розкладом, а коли він під`їхав до зупинки «Іванова» приблизно через 20 хвилин, телефон включився. Це було приблизно об 11 ночі. Потім вони з ОСОБА_57 зустрілися, погуляли близько години, він посадив її на таксі, тому як в цей момент маршрутки вже не ходили, тому це вже було близько дванадцятої ночі. Таксі викликали по мобільному телефону, але він вже не пам`ятає. Сам пішов додому, від ринку, від зупинки, йшов додому 15-20 хвилин. Вдома був в районі о пів на першу. Відкривши двері, побачив, що трапилось. Велосипед підняв та поставив. Чи могла якась людина вийти з квартири при велосипеді, що впав, він не знає, а зайти він зміг з великим трудом, і з його габаритами він туди ледве протиснувся. Далі зателефонував до швидкої зі стаціонарного телефону.

Щодо написання своєї заяви, її йому порадив написати адвокат, якого йому призначили, з приводу зникнення грошей з квартири, які нібито знайшли у Никифорової.

ОСОБА_62 , - це друг дитинства ОСОБА_61 та його знайомий. Від нього вони і викликали таксі в той день зі стаціонарного телефону.

Про проблеми із замком на вхідних дверях він ОСОБА_60 ніколи не казав, це відомо тільки йому та його матері. Коли мати була вдома, двері не замикали, і про це було відомо всім в домі. Про те, що коли мати вдома, двері на замок не замикаються, ОСОБА_60 було відомо.

Яким номером мобільного зв`язку він користувався на час подій в серпні 2011 року, він не пам`ятає, але це був МТС. На сьогодні номер мобільного зв`язку змінений.

Під час ознайомлення з матеріалами кримінальної справи, коли він фігурував як обвинувачений, його номер мобільного зв`язку, який міститься в справі, відповідав дійсності.

Хоча зниклі гроші і належали йому, на час визнання батька потерпілим в справі він був обвинуваченим. Тому вони вирішили, що батько буде потерпілим. На залучення його судом в справі як потерпілого не згоден, вони з батьком не мають суперечок, він представляє інтереси сім`ї.

Свідок ОСОБА_63 пояснила суду, що ОСОБА_51 знає. На початку дня 12 серпня вона приїхала з ОСОБА_64 додому до бабусі, а проживала по вул.Виноградній. Якийсь час вона там вдома у бабусі була. Пам`ятає, що думала там залишатись, щоб після роботи побачити батька, але в останній момент передумала і поїхала на вул.Виноградну до хлопця, з яким вона проживала. Потім, під ранок, близько 5-ї -6-ї години ранку, їй почали дзвонити то мама, батько, стосовно того, де вона перебуває, що з нею. А потім приїхали працівники міліції і сказали проїхати з ними, бо там щось таке трапилось, як виявилось, вбили бабусю. Спочатку підозрювали і її, намагались усіляко вибити з неї інформацію, переважно психологічним тиском, погрожували їй і що з батьком щось зроблять. Потім вона дізналась, що в цьому підозрюється і її батько і ОСОБА_65 . Потім затягнулась вся ця справа з того приводу, хто в цьому винен. Перш за все їй важливо довести, що її батько в цьому не винен, в тому числі і ОСОБА_65 не причетна.

В той день в квартирі бабусі вона пробула досить довго, як мінімум зранку. Ввечері була точно за адресою: АДРЕСА_3 . В квартирі була з бабусею, батьком. Потім батько пішов, бабуся уходила і приходила пару разів, як вона потім дізналась, бабуся збиралась їхати до м.Львова доглядати свою стару матір. Вона вирішувала якісь свої питання з приводу роботи, може дачі. В цей день батько ввечері повинен був йти грати, бо він музикант. До котрої години він був вдома, вона не пам`ятає. Чи приходила в той день ОСОБА_40 , не пам`ятає, не пригадує, щоб бачила її. Щодо того, як часто ОСОБА_40 бувала вдома у батька, вона не знає, оскільки сама там не жила, а лише бувала раз на два тижні, чи то раз на місяць. У батька з ОСОБА_57 були дружні стосунки. Як довго вони знайомі, вона не знає. Двері у квартиру, якщо хтось уходив, закривались на внутрішній замок, який зовні зовсім не відривався, бо не передбачено. Замком, який з обох сторін відкривався, ніхто давно не користувався, бо були загублені ключі. Батькові це не подобалось, бо якщо бабуся засинала, він не міг потрапити протягом тривалого часу до квартири.

У квартирі вона знаходилась десь до 8-9-ї години вечора. Вдома залишилась бабуся, яка попросила її попередити, як вона буде уходити, щоб вона зачинила двері. Сам момент закриття дверей бабусею коли вона уходила не бачила. До якого часу був вдома батько, вона не пам`ятає. На момент, як вона приїхала до бабусі, батько спав. Коли вона уходила, батька вже вдома не було, бо він пішов на роботу, на яку потрібно приходити десь о сьомій. Тому він пішов раніше сьомої, може пішов о шостій. Більше ніхто до цієї квартири не приходив. В цей день, скоріше за все, вона ОСОБА_51 не бачила.

Після того, як бабуся прийшла чи то з церкви, чи то з дачі, чи готувала вона щось на кухні, вона не знає. Стосунки з бабусею у неї були гарні, у батька з бабусею також хороші, на нього вона не скаржилась, а проявляла велику любов. Коли вона приходила до бабусі, в неї бували подруги 1-2 прихожанки з церкви, з якими бабуся пила чай, розмовляла, тощо.

До цих подій про заощадження батька вона знала. Він накопичував то на запис в студії, на поїздку, то на її навчання, бо він сплачував за її навчання. Де він їх зберігав, вона пару разів бачила, коли він туди клав якийсь «лівачок». Чи знала про це ОСОБА_40 , їй невідомо. У бабусі також були заощадження. Після цієї події вони знайшли лише частину грошей. Вона знає лише про ті, що померла зберігала в іноземній валюті, але вона може лише припускати, що там були і гривні, тому як бабуся збиралась їхати до м.Львова. Її викликали до райвідділку, чи було це на наступний день після вбивства, вона не пам`ятає, але ближчим часом. Чи бачила ОСОБА_51 у райвідділку, не пам`ятає.

Згідно з рапортом оперативного чергового Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_66 на ім`я начальника Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_67 13 серпня 2011 року у чергову частину Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що о 01-20 годині по телефону НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 ОСОБА_14 , 1968 року народження, виявив в квартирі труп своєї матері ОСОБА_13 , 1944 року народження, з ножовими пораненнями. За вказаною адресою спрямована СОГ. Рапорт зареєстрований в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області 13 серпня 2011 року за№10866 (т.2 а.с.76).

Відповідно до довідки підстанції швидкої допомоги №4, 13 серпня 2011 року о 00-48 годині бригадою швидкої допомоги 103 констатовано смерть ОСОБА_13 у віці 67 років за адресою: АДРЕСА_3 (т. 2 а.с.79).

Згідно з протоколом виїмки, складеним слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_68 від 23 вересня 2011 року, за участі понятих, ОСОБА_69 , на підставі відповідної постанови від 22 вересня 2011 року, здійснено виїмку карти виїзду швидкої медичної допомоги №4/72 від 13 серпня 2011 року за адресою: АДРЕСА_3 та аудіозапису виклику швидкої допомоги (т.3 а.п.228).

Відповідно до протоколу огляду карти виїзду швидкої медичної допомоги №4/72 та аудіозапису виклику швидкої допомоги від 30 вересня 2011 року, складеного слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_68 , син ОСОБА_13 у зв`язку із поганим самопочуттям матері здійснив виклик швидкої медичної допомоги за адресою: АДРЕСА_3 , о 00:48 годині. Бригада допомоги виїхала о 00:50 годині, прибула за адресою через 6 хвилин. У картці зазначено про побутову травму, результат огляду: смерть до приїзду, яка констатована о 01:03 годині. Зі слів сина, він виявив матір без видимих ознак життя (свідомості та дихання) приблизно о 00:45 годині 13.08.2011, раніше перенесені хвороби не зазначав. Тіло жінки на момент прибуття бригади розташовано у коридорі без видимих ознак життя, лежить на підлозі, присунута до стінки, шкіра бліда, пульс крупних судин не визначається. Тони серця не прослухуються, періодичний артеріальних тиск та дихання відсутні. Обидві зіниці широкі, рефлекси та реакція негативні з обох сторін. Наявні сліди масивної кровотечі, рани визначити не вдалося (одяг та тіло в крові). Також протоколом встановлено зміст аудіозапису виклику швидкої допомоги (т.3 а.п.229-231).

Постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_70 від 30 вересня 2011 року витребувана з Центральної станції швидкої та спеціалізованої медичної допомоги м.Запоріжжя карта виїзду бригади швидкої допомоги №45-1 та аудіозапис виклику (телефонної розмови ОСОБА_14 з оператором 103) визнані речовими доказами у кримінальній справі №6211104, долучені до матеріалів кримінальної справи, оглянуті судом під час розгляду кримінального провадження з відтворенням аудіо запису (т.3 а.п.232).

Згідно з відомостями паспорта громадянина України НОМЕР_2 , виданого Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 17 березня 2001 року, ОСОБА_13 , уродженка с.Подусільна Перемишлянського району Львівської області, була зареєстрована з 23 жовтня 1971 року за адресою: АДРЕСА_3 . В графі «сімейний стан» міститься запис відділу ЗАГС м. Дніпропетровська від 02 квітня 1966 року про реєстрацію шлюбу із ОСОБА_11 , 1942 року народження (т.2.а.с.80), чим підтверджується похилий вік ОСОБА_13 .

Згідно з заявою ОСОБА_14 , 1968 р.н., адресованою на ім`я прокурора Шевченківського району м.Запоріжжя ОСОБА_71 , від 13 серпня 2011 року, заявник дозволяє працівникам міліції провести огляд у його житлі за адресою: АДРЕСА_3 (т.2.а.с.81).

Місце події - квартира АДРЕСА_7 , було оглянуто слідчим СВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_72 , за участі слідчої групи, судово-медичного експерта, експертів-криміналістів, експерта-біолога, двох понятих ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , огляд місця події проведено з 03-45 до 07-36 години, із застосуванням фото і відеозйомки, про що було складено протокол огляду місця події від 13 серпня 2011 року.

За наслідками огляду слідів зламу замків квартири, вікон виявлено не було. Виявлено плями речовини бурого кольору на двох подвійних вимикачах зліва від входу до квартири на стіні, хрест з металу білого кольору на підлозі при вході до квартири безпосередньо біля порога, медальйон з металу білого кольору біля лівої стіни - на відстані приблизно 15 см від порогу, також об`єкти, схожі на волосся, довжиною приблизно 10 см. Прямо від входу на відстані приблизно 3 м та 1 м від правої стіни виявлені окуляри в оправі білого кольору, зі слідами речовини бурого кольору. На зовнішньому та торцевому боку дверей до ванної кімнати виявлені нашарування речовини бурого кольору у виді мазків. В кухні на столі виявлено 5 ножів, зовнішній вигляд і розміри яких детально описані в протоколі.

В лівому дальньому куті прямокутної частини коридору, прямо від входу до квартири виявлений труп ОСОБА_13 , 1944 року народження. На трупі одягнута футболка х/б салатового кольору, труси х/б білого кольору, одяг рясно просякнутий речовиною бурого кольору. Під тулубом на лінолеумі нашарування речовини бурого кольору, по периферії підсохлої. Трупне заклякнення добре виражено у всіх групах м`язів. Трупні плями блідо-фіолетові, розташовані на задній поверхні тулубу, кінцівках, при натисканні бліднішають та відновлюються через 6 хвилин на час 04:40 години. Температура повітря + 27 градусів по Цельсію. Ректальна температура + 32 градуси по Цельсію на 04:25 години. Під час огляду скловидне тіло вилучено з правого ока о 04:10.

У трупа виявлені такі ушкодження: в нижній третині шиї по передній поверхні горизонтальна рана, краї якої блідо-синюшні, синці навколо рани діаметром приблизно 4 см. Рана довжиною при зведених краях приблизно 1,7 см. На передній боковій поверхні шиї з правого боку виявлено 2 блідо-фіолетових синця, невизначеної форми з нечіткими контурами, розміром від 0,6х1 см до 1х2 см. Синці розташовані у верхній та нижній третині шиї, у нижній третині шиї виявлено садно лінійної форми у кількості 2 одиниць. Вони розташовані паралельно один до одного, довжиною по 3 см. На передній поверхні тулубу виявлені рани у кількості 6 одиниць, з аналогічними характеристиками у порівнянні з ранами на шиї, описаними вище. Їх довжина при зведенні країв від 1 до 2 см. На задній поверхні тулуба з правого боку виявлені синюшно-фіолетові синці лінійної форми, розташовані паралельно один до одного, довжиною до 10 см. В середині правового передпліччя на задній поверхні виявлена ділянка округлої форми коричнево-червоного кольору з кіркою на рівні шкіри, розміром приблизно 2х3 см. Інших тілесних ушкоджень під час огляду не виявлено.

Від правої руки трупа, на відстані приблизно 50 см, наявні нашарування речовини бурого кольору у вигляді помарок невизначеної форми, розташовані на лінолеумі на ділянці приблизно 40х40 см. З правого боку від входу до кімнати №1, що зліва в коридорі, на дверній коробці з внутрішнього та зовнішнього боку наявні значні нашарування речовини бурого кольору, на висоті приблизно 40 см від підлоги, у вигляді підтіків та бризок, длінники яких у вигляді кличних знаків, спрямовані донизу. Біля порогу у кімнату №1 на килимовому покритті наявне значне нашарування речовини бурого кольору у вигляді плями, розміром приблизно 30х40 см.

На кріслі в кімнаті лежить сумка з тканини чорного кольору, в якій знаходяться різноманітні пакети, газети та гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі 404 гривні: 4 купюри номіналом 100 гривень, 1 купюра номіналом 2 гривні, 2 купюри номіналом 1 гривня.

В подальшому, під час огляду місця події оглянута шафа у кімнаті №1, де виявлена жіноча сумка бежевого кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 1009 гривень: 2 купюри номіналом 500 гривень, 1 купюра номіналом 5 гривень, 2 купюри номіналом 2 гривні.

Під час огляду, відповідно до даних протоколу, виявлено та вилучено: мікрочастки з відкритих частин трупу; окуляри з нашаруванням РБК; хрест та кулон, виконані з металу білого кольору; змиви із-під тіла трупу; 5 кухонних ножів; чотири клавіші із-під вимикача в коридорі з нашаруванням РБК; фрагмент дверей у ванну кімнату з нашаруванням РБК та зі слідами нашарування папілярних візерунків пальців рук; прядка об`єктів світлого кольору, які схожі на волосся; циліндровий механізм з замка вхідної двері; речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору; грошові кошти у сумі 1 413,00 гривень; мобільний телефон «Siemens»; пенсійне посвідчення; 2 гаманця; 4 ключі.

Також при обробці слідосприймаючих поверхонь дактилоскопічними порошками виявлено та вилучено на лист паперу формату А4 на 12 плівок ЛТ: 3 сліди ділянок долонь рук та 10 слідів папілярних візерунків пальців рук, а саме сліди №1, 2, 4, 5, 6 з поверхні DVD плеєра ODEON (розташований на дивані у кімнаті № НОМЕР_3 ); №3 з глянцевої вставки фоторамки у кімнаті №2; №7, 8, 9 з внутрішньої поверхні вхідних дверей до кухні; № 11, 12 з ванної кімнати; №19 з внутрішньої поверхні дверей до туалету.

Крім того, у кімнаті № НОМЕР_3 в тумбі, розташованій біля письмового столу в дальньому правому куті кімнати, виявлена кредитна картка «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_26 , заповіт від ОСОБА_11 на ОСОБА_14 , договір про депозитний вклад, крафт-пакети.

Вказані виявлені речі та предмети упаковано та опечатано бирками з підписами понятих. На кисті рук трупа надягнуті пакети з метою збереження слідів біологічного походження. Труп ОСОБА_13 направлений до ЗОБ СМЕ для дослідження. Протокол засвідчений підписами присутніх, зауважень та доповнень немає. До протоколу додані ілюстраційні фото таблиці, що підтверджують обставини, викладені у протоколі, зокрема, вигляд кімнат квартири, розташування трупу та предметів біля тіла ОСОБА_13 , волосся на підлозі у коридорі, нашарування РБК на дверях у ванній кімнаті, місця розташування ножів, їх детальне зображення, плями РБК біля трупу, вмісту дивану у кімнаті №2.

Вилучені речі передані до камери схову речових доказів ЗМУ УМВС України в Запорізькій області та Шевченківського РВ ЗМУ, та, за виключенням грошей, долучені до матеріалів кримінального провадження (т. 2 а.с. 139-162, 131).

Відеозапис слідчої дії переглянуто її учасниками, про що слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_72 складено протокол перегляду відеозапису від 13 серпня 2011 року, за підписами присутніх під час огляду місця події (т. 2 а.с.163).

DVD-диск з відеозаписом слідчої дії огляду місця події від 13 серпня 2011 року за адресою: АДРЕСА_3 , відтворено під час судового засідання 13 грудня 2016 року, він відтворює і підтверджує обставини, викладені в вищевказаному протоколі огляду місця події від 13 серпня 2011 року (т. 2 а.с. 165).

Згідно з протоколом виїмки та огляду, складеним слідчим СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_75 , від 13 серпня 2011 року, проведеним з 13-00 до 13-15 години, за участі понятих, експерта ЗОБ СМЕ ОСОБА_76 , на підставі постанови слідчого СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_77 від 13 серпня 2011 року про проведення виїмки, - проведено виїмку та огляд одягу, який знаходиться на трупі ОСОБА_13 , в приміщенні моргу ЗОБ СМЕ. Експерт добровільно видав одяг, який був на трупі. Так, оглянуто та вилучено майку бежевого кольору зі слідами речовини бурого кольору, труси х/б білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які упаковані в картонну коробку, опечатано паперовою биркою з підписами понятих. Зауважень та доповнень до протоколу немає, він засвідчений підписами присутніх (т.2 а.с.177).

Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи №693 від 22 вересня 2011 року, проведеної Запорізьким обласним бюро судово-медичної експертизи на підставі постанови слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_78 від 02 вересня 2011 року, на експертизу надані речі ОСОБА_13 . Так, як вказано експертом у висновку, на трусах та футболці ОСОБА_13 виявлено наявність крові людини, не виключається її походження від ОСОБА_13 . За наявності у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент подій домішка її крові на вказаному одязі не виключається (т.3 а.п.97-99).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №2836 трупу ОСОБА_13 , 1944 р.н., від 13 серпня 2011 року, яку проведено Запорізьким обласним бюро судово-медичної експертизи та завершено 11 вересня 2011 року, на підставі постанови старшого слідчого по ОВС-криміналіста СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_79 від 13 серпня 2011 року, на трупі була, зокрема, майка х/б строката, інтенсивно просочена красновато-бурою рідиною, без видимих, на фоні буроватого просочення, щільових пошкоджень. Смерть ОСОБА_13 наступила від поодинокого сліпого колото-різаного поранення шиї з ушкодженням судин та гортані, при явищах зовнішньої крововтрати та аспірації крові в дихальні шляхи та тканини легенів, що підтверджено виявленням вказаного колото-різаного поранення, характером кровонаповнення органів та тканин, ознаками значної крововтрати на місці виявлення трупу. Ушкодження в області шиї, виявлені під час проведення експертизи трупу, а саме: колото-різана рана та рановий канал утворились відносно незадовго до настання смерті, в строк, що вираховується хвилинами, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, в даному випадку, спричинили за собою смерть, знаходяться у прямому наслідковому зв`язку зі смертю, що настала. Характер та вираженість трупних явищ із врахуванням даних спектрофотометричного дослідження рідини скловидного тіла ока вказують на те, що з часу настання смерті до часу вилучення скловидного тіла ока на місці виявлення трупу пройшло приблизно 8,5+-4 години. При судово-токсикологічному дослідженні в крові з трупу алкоголю не виявлено. Тобто, перед настанням смерті, ОСОБА_13 була твереза. При судово-токсикологічному дослідженні в частинах внутрішніх органів трупу не виявлено наркотичних речовин, сильнодіючих медикаментів та їх похідних. При судово-імунологічному дослідженні встановлено, що рідка кров трупу відноситься до групи А з ізогемагглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Із врахуванням характеру підтоків крові слід вважати, що під час спричинення тілесних ушкоджень тіло постраждалої деякий час займало вертикальне або близьке до нього положення. Крім рани, вказаної в пункті 1 на передній поверхні тіла постраждалої, виявлені 7 поверхневих поранень, спричинених колюче-ріжучим предметом. Ці поранення не перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю, що настала, при їх розгляді ізольовано, мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Ушкодження в області шиї могли бути спричинені колюче-ріжучим предметом. Раневий канал має спрямування спереду-назад та дещо знизу-догори. Максимальна довжина раневого каналу без врахування того, що м`які тканини зміщаються, 6-6,5 см. Більш детальні характеристики предмета, що є джерелом травми, можна отримати при призначенні медико-криміналістичної експертизи шкіряного лоску та з області шиї. Поранення шиї та передньої черевної стінки могли бути спричинені предметом, якому притаманні колюче-ріжуча дія, при будь-якому взаємному розташуванні, що виключає фіксацію передньої черевної стінки та шиї в момент спричинення до щільної перешкоди. Після спричинення колюче-ріжучого поранення шиї ОСОБА_13 могла зберігати здатність здійснювати цілеспрямовані дії протягом відносно короткого проміжку часу, ймовірно, що вираховується хвилинами до втрати свідомості та формування крововтрати. Вирішення питання про переміщення трупу (сліди волочіння) можливо при наданні даних про огляд трупу на місці його виявлення (т.2 а.с.199-203).

Згідно з висновком експерта №1307-Д за результатами проведення з 18 травня 2012 року по 25 червня 2012 року додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 на підставі постанови старшого слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_80 від 16 травня 2012 року про призначення додаткової судово-медичної експертизи трупу, експерт дійшов таких висновків: характер та особливості трупних явищ, констатованих при огляді трупу на місті виявлення, не виключають вірогідності настання смерті приблизно о 22-00 - 22-30 годині 12 серпня 2011 року. Особливості розташування слідів крові не виключають можливості утворення в строк та при обставинах, вказаних вище. Судово-медичних ознак, що дозволяють виявити зміну пози трупу після настання смерті, не виявлено. Із врахуванням розмірних характеристик скупчень (калюж) червонувато-бурої речовини, експерт вказав на значний обсяг крові, що вилилась. Пляма крові не може бути ложем трупа. Будь-яких токсичних речовин в частинах органів трупа при судово-токсикологічному дослідженні не виявлено. Летючі речовини, що застосовуються у газових балончиках, можна виявити по характерним змінам слизових оболонок (подразнення, поверхневе запалення) у живих осіб, їх виявлення на слизових оболонках трупа малоймовірне (т.3 а.п.42-43).

Згідно з висновком експерта №233 за результатами проведення з 18 травня 2012 року по 25 травня 2012 року судово-медичної експертизи футболки від трупа ОСОБА_13 , на підставі постанови старшого слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_80 від 16 травня 2012 року про призначення додаткової судової медико- криміналістичної експертизи, будь-яких пошкоджень на передній поверхні футболки від трупа ОСОБА_13 , що відповідають пошкодженням на передній поверхні трупа, утворені від дії колюче-ріжучого предмета, - не виявлено (т.3 а.п.44-45).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин ОСОБА_13 №441, проведеної Запорізьким обласним бюро судово-медичної експертизи на підставі постанови слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_81 від 13 серпня 2011 року, завершеної 22 вересня 2011 року, при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин трупа ОСОБА_13 , виявлена кров людини. Не виключається походження крові (щодо об`єкту №1 (4 зрізи нігтьових пластини) від ОСОБА_14 , за наявності у нього, на час події, тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею, та походження крові у об`єкті №2 (5 зрізів нігтьових пластин) від ОСОБА_13 , від ОСОБА_14 виключається. Домішка крові ОСОБА_6 у крові з обох об`єктів не виключається. В обох об`єктах не виявлені ядровміщуючі епітеліальні клітини (т.2 а.с. 225-227).

Згідно з висновком НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області №79 від 19 квітня 2013 року за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи на підставі постанови слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_82 від 03 квітня 2013 року, підтверджено, що генетичні ознаки слідів крові на фрагментах нігтьових пластин, матеріалі для можливого ДНК-дослідження, трусах та футболці належать особі жіночої статі, співпадають між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_13 (т.3 а.п.179-183).

Згідно з висновком судово імунологічної експертизи № 675 від 13 серпня 2011 року на окулярах сонцезахисних, в змиві з-під трупа міститься кров, яка може належати ОСОБА_13 (т.2 а.с.234-235).

Згідно з протоколом огляду місця події від 14 серпня 2011 року, складеним слідчим СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_83 , за участі начальника СУР ОСОБА_84 , о/у СУР ОСОБА_16 , експерта-криміналіста ОСОБА_85 , двох понятих - з 00-05 до 00-30 години 14 серпня 2011 року оглянута ділянка місцевості, розміром приблизно 1х1 м, з ґрунтовим покриттям, розташована у лісосмузі по вул. Магістральній. Під одним з дерев знаходиться поліетиленовий пакет салатового кольору з надписом «Оріфлейм», в ньому знаходиться жіноча сумка, яка складається з двох відділень. В першому відділенні знаходиться флакон з краплями «Нафтізін», у другому кепка білого кольору з надписом «Puma» та краплі ВБЦ, газовий балончик зі стертим маркуванням, дві гумові рукавички з нашаруванням ВБЦ, ніж з пластиковою рукояткою чорного кольору, що складається з рукоятки та клинка, загальною довжиною 23 см, довжиною клинка 12 см, шириною 2,1 мм, на клинку знаходяться ВБЦ. Вказаний ніж поміщений в паперовий згорток, опломбований биркою з пояснювальною запискою та підписами понятих. Поліетиленовий пакет салатового кольору, краплі «Нафтізін», газовий балончик упаковані в поліетиленовий пакет синього кольору та опломбовані биркою з підписами понятих та затриманої. Жіноча сумка чорного кольору та кепка білого кольору «Puma», рукавички упаковані до поліетиленового пакету синього кольору з підписами понятих та затриманої. Більше нічого не вилучалось. Обставини, викладені у протоколі огляду місця події, підтверджені фототаблицями до нього.

Протокол засвідчений підписами присутніх, в тому числі ОСОБА_6 , зауважень та доповнень немає (т.2 а.с. 87-91).

Згідно з протоколом огляду місця події від 14 серпня 2011 року, складеним слідчим СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_83 , за участі начальника СУР ОСОБА_84 , оперуповноваженого СУР ОСОБА_16 , експерта-криміналіста ОСОБА_85 , двох понятих, з 00-45 до 01-00 години проведено огляд місця події - ділянки місцевості, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Грязнова, буд.46, а саме, зупиночного комплексу, у дальньому лівому куті якого в сміттєвому баку знаходиться синій поліетиленовий пакет, в якому перебуває чорна жіноча футболка. Футболка поміщена в картонну упаковку, опломбована биркою за підписами понятих та затриманої. Поліетиленовий пакет синього кольору поміщений до пакету голубого кольору, опломбований биркою з пояснювальним надписом за підписами понятих. ОСОБА_6 за змістом протоколу пояснила, що пакет із футболкою належить їй та саме в цій футболці вона була 12 серпня 2011 року в час, коли наносила ножові поранення ОСОБА_13 . З місця огляду вилучені пакет та футболка. Протокол засвідчений підписами присутніх, в тому числі ОСОБА_6 , зауважень та доповнень немає. Обставини, викладені у протоколі огляду місця події, підтверджені фототаблицями до нього (т.2 а.с.84-86).

Згідно з висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №292 від 02 вересня 2011 року, проведеної старшим експертом відділу спеціальних різновидів досліджень НДЕКЦ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_86 , призначеною постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_81 від 14 серпня 2011 року, якою на вирішення експертів надано зразки крові ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , крім того, ніж, кепку та сумку, вилучені під час огляду місця події лісосмуги по вул. Чарівній в м.Запоріжжі, поблизу ринку «Меркурій», на клинку наданого ножа, кепці та сумці виявлені сліди крові людини. На рукоятці ножа та кепці виявлені клітки з ядрами. Встановлено, що генетичні ознаки слідів крові на клинку ножа належать особі жіночої генетичної статі та співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_13 . Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 9,98х10 у 21 ступені людей. Генетичні ознаки кліток з ядрами на рукоятці ножа є змішаними, містять як генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_13 , так і зразка крові ОСОБА_6 . Генетичні ознаки кліток з ядрами на кепці належать особі жіночої генетичної статі та співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 . Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,95*10 у 21 ступені людей. Генетичні ознаки слідів крові на кепці належать особі жіночої генетичної статі та співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 . Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,95*10 у 21 ступені людей. Генетичні ознаки слідів крові на кепці є змішаними, містять як генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_6 , так і невстановленої особи чоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки слідів крові на сумці належать особі жіночої генетичної статі та співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_13 . Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 9,98*10 у 21 ступені людей (т.2 а.п.210-214).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи шкіряного клаптя від трупу потерпілої ОСОБА_13 , ножа №448, проведеної Запорізьким обласним бюро судово-медичної експертизи, завершеної 14 жовтня 2011 року, на підставі постанови слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_70 від 07 жовтня 2011 року, результати експериментально-порівняльного дослідження не виключають можливість спричинення ушкодження на шкіряному клапті з області шиї від трупа потерпілої ОСОБА_13 клинком наданого на експертизу ножа (т.2 а.п.216-218).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 14 серпня 2011 року, складеного слідчим СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_83 , з 01-15 до 01-40 години, за участі спеціаліста (експерта-криміналіста) ОСОБА_85 , начальника СУР ОСОБА_84 , оперуповноваженого СУР ОСОБА_16 , та двох понятих, в присутності ОСОБА_6 , була оглянута ділянка місцевості, розташована навпроти будинку АДРЕСА_1 , під час якого в отворі нижньої з розташованих на ній бетонних плит виявлений поліетиленовий пакет, в якому знаходяться грошові кошти: 1 купюра номіналом 100 доларів США, 1 купюра номіналом 20 доларів США, 2 купюри номіналом 10 доларів США, 20 купюр номіналом 200 гривень, 3 купюри номіналом 100 гривень, 3 купюри номіналом 500 гривень кожна. Вказані грошові кошти вилучені під час огляду місця події та поміщені до поліетиленового пакету та опечатані биркою з пояснювальною запискою та підписами понятих. Більше нічого вилучено не було. Вказані в протоколах обставини підтверджені фототаблицями до протоколу, протокол засвідчений підписами присутніх, зауважень та доповнень до його змісту не надходило (т.2 а.с.7-10).

Відповідно до протоколу огляду від 05 вересня 2011 року, складеного слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_68 , за участі понятих ОСОБА_87 і ОСОБА_88 , з 10-00 до 11-00 години проведено огляд грошових коштів, вилучених при огляді місця події. Під час огляду встановлено, що грошові кошти знаходяться в прозорому полімерному файлі, горловина якого обклеєна прозорим скотчем, на ній паперова бирка з пояснювальним рукописним надписом барвником синього кольору, відповідно до якої кошти вилучені 13 серпня 2011 року по АДРЕСА_1 .

У файлі виявлено 30 купюр, у протоколі перелічені їх серії та номери, номінали. Кількість та номінали купюр відповідають відомостям, відображеним у протоколі огляду місця події від 14 серпня 2011 року, складеним слідчим СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_83 , з 01-15 до 01-40 години.

Загальна сума оглянутих коштів доларів США 140 доларів, гривень 5 800 гривень. Після огляду кошти упаковані у первісну упаковку, скріплені паперовою биркою з пояснювальною запискою та підписами учасників огляду. Зауважень та доповнень не надходило (т.2 а.с. 103-104).

Постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_70 від 05 вересня 2011 року визнані речовими доказами у кримінальній справі № 6211104 та залучені до справи вилучені грошові кошти: купюра номіналом 10 доларів США JG40739507A, купюра номіналом 10 доларів США B63909120B, купюра номіналом 20 доларів США IB80286549E, купюра номіналом 100 доларів США HA87314138A, у загальній сумі 140 доларів США, які передані на зберігання до УРВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області та були досліджені судом (т.2 а.с. 105).

Передання доларів США 4 купюр на загальну суму 140 доларів США касиру за адресою: АДРЕСА_8 підтверджено квитанцією №013826 про отримання на зберігання речових доказів від 05 вересня 2011 року. (т.2 а.с. 106).

Постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_70 від 05 вересня 2011 року визнані речовими доказами у кримінальній справі №6211104 вилучені грошові кошти: купюра номіналом 100 гривень АВ7806142, купюра номіналом 100 гривень ВЮ5037038, купюра номіналом 100 гривень БК0214625, купюра номіналом 200 гривень ВГ0684553, купюра номіналом 200 гривень ЄБ4817819, купюра номіналом 200 гривень ЕШ7401804, купюра номіналом 200 гривень ВЧ8362024, купюра номіналом 200 гривень ЄФ3298478, купюра номіналом 200 гривень ЕШ8609567, купюра номіналом 200 гривень ЄФ3425390, купюра номіналом 200 гривень ВГ6601314, купюра номіналом 200 гривень АЖ1822806, купюра номіналом 200 гривень ЄЦ7256354, купюра номіналом 200 гривень ЄЖ3287673, купюра номіналом 200 гривень АА9807843, купюра номіналом 200 гривень ЄФ1287729, купюра номіналом 200 гривень ЕФ3600742, купюра номіналом 200 гривень ЕЩ7386139, купюра номіналом 200 гривень ЄЖ1853286, купюра номіналом 200 гривень ЄЖ4829584, купюра номіналом 200 гривень АБ4312158, купюра номіналом 200 гривень ЕЮ4863557, купюра номіналом 200 гривень ЄЖ8498465, купюра номіналом 500 гривень ВХ7097475, купюра номіналом 500 гривень БТ3913058, купюра номіналом 500 гривень ВВ8353638, у загальній сумі 5 800 гривень, які передані на зберігання до УРВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області (т.2 а.с.107).

Передання гривень України 26 купюр на загальну суму 5 800 гривень касиру за адресою: АДРЕСА_8 підтверджено квитанцією №013827 про отримання на зберігання речових доказів від 05 вересня 2011 року (т.2а.с.108).

Згідно з висновком судової молекулярно - генетичної експертизи № 292 від 02 вересня 2011 року, генетичні ознаки слідів крові на клинку ножа, вилученого при огляді місця події 14 серпня 2011 року, співпадають з генетичними ознаками зразку крові ОСОБА_13 , а на рукоятці ножа є змішаними і містять як генетичні ознаки крові ОСОБА_13 , так і генетичні ознаки крові ОСОБА_6 . Генетичні ознаки слідів крові на кепці співпадають з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_6 і містять генетичні ознаки невстановленої особи чоловічої статі. Генетичні ознаки слідів крові на сумці співпадають з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_13 (т.2 а.с. 210-214).

Згідно з висновком НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області №111 від 25 травня 2013 року за результатами проведення судової експертизи волокон та волокнистих матеріалів на підставі постанови слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_82 від 29 квітня 2013 року, підтверджено, що серед виявлених на наданих на дослідження зрізах вільних кінців нігтьових пластин трупу потерпілої ОСОБА_13 текстильних волокон, схожих з тими, що входять до складу за волокном спідниці джинсової, майки - вилучених у ОСОБА_89 , футболки чорного кольору з написом «PUMA» - вилученої під час огляду, - не виявлено. Але, на наданих на дослідження фрагментах світлої дактилоскопічної плівки з мікрооб`єктами, вилученими з відкритих ділянок трупа потерпілої ОСОБА_13 , виявлені текстильні волокна бавовни темно-синього та чорного кольорів, які складають загальну родову належність з відповідними волокнами, що входять до складу за волокном спідниці, вилученої у ОСОБА_89 , та футболки, вилученої під час огляду (т.3 а.п.189-196).

Згідно з висновком судово-хімічної експертизи №140 від 22 серпня 2012 року, проведеної НДЕКЦ при МВС України в Запорізькій області на підставі постанови старшого слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_80 від 16 травня 2012 року про призначення судово-криміналістичної експертизи, на її проведення надано поліетиленовий пакет з балончиком з невстановленим маркуванням, вилучений 14 серпня 2011 року під час огляду місця події. Експертом встановлено, що у вмісті наданого балона встановлено наявність морфоліда пеларгонової кислоти. Що є отруюючою речовиною подразнюючої дії та відноситься до групи іррітантів, має сльозогінний (лакріматорний) ефект. Інші питання, поставлені на вирішення експерта, не відносяться до його компетенції (стосовно наслідків застосування вказаної речовини за умов розпилення в обмеженому просторі).

Відповідно до протоколів виїмки від 14 вересня 2012 року, складених слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_90 , за участі понятих, в присутності експертів, проведено виїмку дактилоскопічних карт №19264 та №257301 на ім`я ОСОБА_6 (т.с.3 а.с.27-33), вони надані суду на дослідження, під час якого суд не встановив обставин, на які посилалася сторона захисту наявність слідів порізу на пальці і плям крові, оскільки для такого встановлення необхідні спеціальні знання.

Згідно з протоколом виїмки, складеним слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_68 , від 30 серпня 2011 року, проведеним з 14-10 до 14-20 години, за участі понятих, завідуючої відділу судово-медичної імунології ОСОБА_91 , на підставі постанови слідчого СВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_70 від 30 серпня 2011 року про проведення виїмки, - проведено відібрання зразків крові трупа ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на марлевий тампон, упакований на паперовий конверт. Протокол засвідчений підписами присутніх, зауважень, доповнень та клопотань не надходило (т.2 а.п.190).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1866 ОСОБА_6 , 1984 року народження, яку проведено Запорізьким обласним бюро судово-медичної експертизи розпочато 13 серпня 2011 року та завершено 15 серпня 2011 року - синець в області лівої молочної залози, синець та садна в області правого колінного суглоба, садна в області шиї, правого ліктьового суглоба, лівого колінного суглоба, правової голені у ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які виникли від дії тупих предметів та за давністю спричинення не суперечать строку, вказаному у обставинах справи.

Обставини справи, що зазначені експертом зі слів ОСОБА_6 : «Затримана по підозрі у вбивстві відомої жінки, яке сталося 13 серпня 2011 року в квартирі АДРЕСА_9 . Свою причетність до вчиненого заперечує. Будь кому тілесних ушкоджень не наносила. 13 серпня 2011 року о 00.30 в будинку, де проживає, була побита відомим чоловіком, який штовхнув, після чого впала на асфальт і травмувалась колінами, вдарив рукою в ділянку шиї якимось предметом, яким не може уточнити. Свідомість не втрачала…», синець в області лівої молочної залози, синець та садна в області правого колінного суглоба, садна в області шиї, правого ліктьового суглоба, лівого колінного суглоба, правової голені у ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які виникли від дії тупих предметів та за давністю спричинення не суперечать строку, вказаному у обставинах справи. (т.2 а.с.207-208).

Згідно з відомостями протоколу виїмки майна ОСОБА_6 від 13 серпня 2011 року, складеного слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_72 , за участі понятих, на підставі постанови про проведення виїмки від 13.08.2011, в приміщенні Шевченківського РВ ЗМУ, у ОСОБА_6 , 1984 р.н., здійснено виїмку мобільного телефону «Нокіа 1616» з сім-карткою МТС. Копію протоколу вручено ОСОБА_6 , протокол засвідчений підписами слідчого та понятих, копію протоколу 13 серпня 2011 року отримано ОСОБА_6 , про що свідчить її підпис (т.2 а.с. 95).

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 14 серпня 2011 року, складеного з 16-15 до 16-25 години слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_72 , 14 серпня 2011 року о 16-15 годині в Шевченківському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області затримано підозрювану у скоєнні злочину, передбаченого п.п. 6, 11 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За змістом протоколу ОСОБА_6 виявила бажання, щоб її права захищав адвокат ОСОБА_92 , побачення із адвокатом до допиту ОСОБА_6 отримувала, заяв не має, з затриманням погоджується. Протокол засвідчений підписами присутніх (т.4 а.с.8-11).

З протоколу відтворення обстановки і обставин події, складеного слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_72 14 серпня 2011 року по показанням підозрюваної ОСОБА_6 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_93 , за участі понятих, співробітників міліції, які здійснюють конвоювання, вбачається, що ОСОБА_6 від підпису відмовилась. Протоколом підтверджено, як ОСОБА_6 , в присутності учасників слідчої дії, запропоновано розповісти про обставини скоєного злочину, на що вона пояснила, що 12 серпня 2011 року нею було скоєно вбивство ОСОБА_13 при таких обставинах: вона у вечірній час доби зайшла до квартири за місцем проживання матері ОСОБА_94 , між ними розпочалася бійка, в ході якої вона нанесла удар ножем в шию потерпілої, а потім нанесла ще декілька ударів тим самим ножем в область тулуба. При цьому, за допомогою манекена детально відтворила механізм нанесення нею ударів ОСОБА_13 , розташування її та ОСОБА_13 (т.3 а.п.234-248).

Згідно з висновком №253 судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні №0000935 від 30 квітня 2013 року, проведеної Полтавським відділенням при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса, на вирішення якої надіслано 3 од. DVD-R дисків з копією відеозапису допиту ОСОБА_6 в якості підозрюваної, копія допиту ОСОБА_89 на 10 арк., - психологічні особливості процесу допиту ОСОБА_89 в якості підозрюваної від 14 серпня 2011 року з використанням відеозапису характеризуються наявністю психологічно значимих умов, які сприяють відтворенню підозрюваною подій, розслідуваних у справі. В ході указаного допиту їй задана значна кількість відкритих питань, які не мають активного випереджального характеру, виключають несамостійність відповідей і стимулюють їх змістовне розширення. Альтернативні питання за своїм змістом є уточнюючими, логічно і послідовно сформульовані за попередніми повідомленнями підозрюваної і суттєво не вплинули на формулювання повідомлень ОСОБА_95 . Сугестивні питання, а також зустрічні питання не справили суттєвого впливу на реконструктивну діяльність підозрюваної. Нейтральний емоційний фон питань не створює умов для орієнтування на невербальні реакції слідчих. Динаміка допиту характеризується послідовним переходом від одного сюжету до іншого відповідно до повідомлень підозрюваної. Повернення в ході допиту до окремих елементів сюжету сприяє актуалізації асоціативних зв`язків підозрюваної. Комунікативна діяльність ОСОБА_89 у ході допиту в якості підозрюваної із застосуванням відеозапису характеризується наявністю індивідуально-психологічних особливостей, що проявляються усталено в ході переважної частини допиту: діалоговою активністю та ініціативністю, вольовим контролем своєї комунікативної поведінки. Суттєва більшість відповідей ОСОБА_89 є змістовно поширеними категоричними твердженнями, які містять ініціативні уточнення, аргументації, загальні та специфічні деталі події, які вона реконструює (дій, об`єктів, обставин), особливості поведінки її учасників, свого психічного та фізичного стану, вказівки на мотиви сприймання. Повідомлення ОСОБА_89 не мають ознак вимушеної спонуки до комунікації, супроводжуються зниженим настроєм, значною зосередженістю на власному викладі, динамікою емоційного стану, яка властива для актуалізації переживань минулого. Невербальні засоби комунікації ОСОБА_89 в ході допиту не чисельні, неяскраві, у переважній частині допиту конгруентні словесним повідомленням. З урахуванням указаного, сукупність вербальних та невербальних проявів діяльності ОСОБА_89 в ході допиту властива для психічного процесу реконструкції. В ході повідомлень про нанесення потерпілій ударів ножем в область грудей ОСОБА_96 виявила орієнтовно-настановну поведінку. Крім того, за змістом висновку, в ході допиту ОСОБА_89 в якості підозрюваної від 14 серпня 2011 року, у її поведінці маються психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення нею обставин подій у справі. Констатована в окремих епізодах допиту орієнтовно-настановна поведінка є різновидом самостійної поведінки. У відеозаписі допиту в ході зазначеної слідчої дії, ознак суттєвого психологічного впливу на неї зі сторони осіб, які брали участь під час проведення допиту, не виявлено (т.3 а.п.203-220; т.4 а.п.212-235).

Згідно з протоколом огляду, датою якого, як правильно зауважив суд, вочевидь помилково зазначено 02 серпня 2011 року, складеного слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_68 , з 09-30 до 10-00 години, за участі понятих, проведено огляд вилученого у ОСОБА_6 13 серпня 2011 року мобільного телефону «Нокіа 1616-2». За змістом протоколу, у телефонній книзі міститься запис на ім`я російською мовою « ОСОБА_29 » із телефонним номером НОМЕР_4 . За змістом протоколу при огляді папки з смс-повідомленнями встановлено, що в розділі «прийняті» наявні такі смс-повідомлення:

1.Від абонента Taxi 9999 з аналогічним номером телефону із текстом «Серый ВАЗ Приора ( НОМЕР_5 ) 01:01 30.00 гривен. Передано 13-авг-2011 00:56:26».

2.Від абонента російською мовою «Толик» з номером НОМЕР_4 із текстом «Вам звонили: НОМЕР_4 вызовов 2, последний 22:21 12/08. Передано 12-авг-2011 22:58:04».

Крім того, у розділі «дзвінки» у прийнятих та набраних номерах телефонних номерів немає. Абонентський номер сім-карти НОМЕР_6 . Після огляду вказаний мобільний телефон упакований в полімерний пакет, горловина якого скріплена паперовою биркою з пояснювальним надписом та підписами учасників огляду. Зауважень та доповнень до протоколу не було, він скріплений підписами понятих та слідчого. Загальний вид телефону, огляд якого проведено, та його маркувальної наліпки під акумуляторною батареєю, відображений на фототаблицях до протоколу (т.2.а.с.96-100).

Постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_70 від 06 вересня 2011 року, - мобільний телефон «Нокіа» 1616 в корпусі чорного кольору, сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС» з абонентським номером НОМЕР_6 , вилучені у ОСОБА_6 , визнані речовими доказами у кримінальній справі №6211104 та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області (т.2.а.с.101).

Передання поліетиленового пакету, у якому знаходиться мобільний телефон «Nokia» 1616 в корпусі чорного кольору на зберігання підтверджено квитанцією №013309 про отримання на зберігання речових доказів у справі №6211104 від 06 вересня 2011 ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області (т.2 а.с.102).

Постановою заступника голови Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_97 №130 від 29 серпня 2011 року постановлено за місцем знаходження ЗФ ЗАТ «МТС» витребувати роздруківки вхідних та вихідних телефонних дзвінків з абонентського номеру « НОМЕР_7 » в період часу з 12 серпня 2011 року по 13 серпня 2011 року, надати інформацію про IMEI мобільних телефонів, з яких приймались вхідні та були здійснені вихідні дзвінки даного номеру за такий же період часу, надати інформацію про азимути вхідних та вихідних дзвінків даного номеру за такий же період часу з прив`язкою до базових станцій (т.2 а.с.109).

Згідно з протоколом огляду, складеним слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_68 , проведеним з 09-00 до 09-30 години, за участі понятих, проведено огляд роздруківок дзвінків номера мобільного телефону, належного ОСОБА_14 ( НОМЕР_7 ) в період часу з 00:00 години 12 серпня 2011 року до 00:00 години 14 серпня 2011 року. Роздруківки надійшли на виконання постанови заступника голови Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_97 №130 від 29 серпня 2011 року (т.2 а.п.109-110), надісланої для виконання до ЗФ ПрАТ «МТС Україна». Зауважень та доповнень до протоколу не було, він засвідчений підписами присутніх (т.2 а.с.111-113).

Даними роздруківки ЗФ ПрАТ «МТС Україна» вхідних та вихідних дзвінків абонентського номеру « НОМЕР_7 », безпосередньо дослідженої судом в судовому засіданні, підтверджується наявність телефонного зв`язку між ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , які впродовж дня до настання смерті ОСОБА_13 та після події - неодноразово телефонували один-одному з певними проміжками часу, загальний інтервал з 13:22 години 12 серпня 2011 року до 01:18 13 серпня 2011 року, з тривалою перервою у дзвінках після вхідного дзвінка ОСОБА_14 від ОСОБА_6 о 15:19 годині 12 серпня 2011 року до вхідного дзвінка ОСОБА_14 від ОСОБА_6 о 22:58 12 серпня 2011 року (дзвінок не отриманий). Тривалість дзвінків незначна (т.2 а.п.115-116).

Постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_70 від 06 вересня 2011 року визнані речовими доказами у кримінальній справі №6211104 та залучені до матеріалів справи роздруківки вхідних та вихідних дзвінків з абонентського номеру « НОМЕР_7 », що перебував у користуванні у ОСОБА_14 , в період часу з 12 серпня 2011 року до 13 серпня 2011 року, які витребувані з ЗФ ЗАТ «МТС», на 1 аркуші формату А4 (т.2 а.с.114).

Постановою заступника голови Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_97 №143 від 23 серпня 2011 року постановлено за місцем знаходження ЗФ ЗАТ «МТС» витребувати роздруківки вхідних та вихідних телефонних дзвінків з абонентського номеру « НОМЕР_8 », що знаходиться в користуванні ОСОБА_6 , в період часу з 12 серпня 2011 року по 13 серпня 2011 року, постановлено надати інформацію про IMEI мобільних телефонів, з яких приймались вхідні та були здійснені вихідні дзвінки даного номеру за такий же період часу, а також інформацію про азимути вхідних та вихідних дзвінків даного номеру за такий же період часу з прив`язкою до базових станцій (т.2 а.п.125).

Згідно з протоколом огляду з ілюстраційною схемою до нього, складеним слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_68 , від 11 жовтня 2011 року, з 09-40 до 11-00 години за участі понятих оглянуто роздруківки дзвінків номера мобільного телефону, належного ОСОБА_6 ( НОМЕР_8 ) в період часу з 00:00 години 12 вересня 2011 року до 00:00 години 14 серпня 2011 року, які надійшли з ЗФ ПрАТ «МТС Україна» на виконання постанови заступника голови Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_97 №143 від 23 серпня 2011 року (т.2 а.п.126-129).

Постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_70 про визнання та залучення до справи речових доказів від 11 жовтня 2011 року, - роздруківки вхідних та вихідних дзвінків з абонентського номеру « НОМЕР_8 », що перебував у користуванні у ОСОБА_6 , в період часу з 12 серпня 2011 року до 13 серпня 2011 року, які витребувані з ЗАТ «МТС», на 1 аркуші формату А4, визнані речовими доказами у кримінальній справі №6211104 (т.2 а.п.130).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вказаними письмовими і речовими доказами підтверджується час і маршрут переміщення ОСОБА_6 до та після вбивства ОСОБА_98 , що не суперечить встановленим на підставі інших досліджених судом доказів фактичним обставинам, а також підтверджує здійснення телефонних дзвінків, відправлення з її номеру смс-повідомлень на абонентський номер, що належить ОСОБА_14 , здійснення виклику таксі за №1501, знаходження телефону в період часу з 20:46 по 22:58 12 серпня 2011 року, тобто у час, коли вчинялося вбивство, у вимкненому стані (т.2 а.с.125-132).

Згідно з висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №185 від 06 серпня 2012 року, проведеної НДЕКЦ при МВС України в Запорізькій області, на наданій на експертизу парі гумових рукавичок наявні різні пошкодження у вигляді розривів, виявлені сліди крові людини, встановлені її генетичні ознаки. Генетичні ознаки слідів крові на зовнішніх поверхнях рукавичок належать особі жіночої статі та співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_13 . Генетичні ознаки слідів крові на внутрішніх поверхнях рукавичок є змішаними та містять як генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_13 , так і зразка крові ОСОБА_6 (т.3 а.п.23-26).

Згідно з протоколом виїмки, складеним слідчим СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_83 , від 13 серпня 2011 року, проведеним з 15-20 до 15-30 години, за участі понятих, ОСОБА_6 , на підставі постанови слідчої СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_99 від 13 серпня 2011 року про проведення виїмки, - проведено виїмку одягу, який знаходився на ОСОБА_6 з 12 серпня 2011 року на 13 серпня 2011 року у приміщенні будинку АДРЕСА_1 . Так, проведено виїмку джинсової юбки, синьої майки, які упаковані в картонну коробку, опечатано биркою з підписами понятих та ОСОБА_6 . Протокол засвідчений підписами присутніх, вручений ОСОБА_6 , на яких у відповідності до висновків експерта-імунолога №317 від 09 квітня 2013 року наявності крові не встановлено (т.3 а.с. 186).

Відповідно до даних протоколу відтворення обстановки та обставин події, складеного 19 вересня 2012 року слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_90 , за участі понятих, статиста та слідчого ОСОБА_82 , що фіксувався за допомогою фотозйомки, слідча дія проведена з метою замірів хронометражу руху за заданими маршрутами. За результатами слідчої дії слідчим зроблено висновок про те, що вони не суперечать показанням ОСОБА_6 , у яких вона визнавала себе винною у вищевказаному правопорушенні, а також іншим зібраним у справі доказам, якими підтверджено можливість ОСОБА_6 на час вчинення вбивства знаходитися на місці вчинення злочину (т.3 а.п.10-15).

Згідно з протоколом відібрання зразків для порівняльного дослідження, складеним слідчим СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_75 , від 13 серпня 2011 року, проведеним з 10-00 до 10-20 години, на підставі постанови слідчого СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_77 від 13 серпня 2011 року про відібрання зразків для порівняльного дослідження, у приміщенні ЗОБ СМЕ, за участі оперуповноваженого СУР та спеціаліста, відібрано зразки крові у ОСОБА_6 (т.2 а.с.174).

Згідно з висновком судово-дактилоскопічної експертизи №93-Д від 06 вересня 2011 року, проведеної експертом НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області на підставі постанови слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_81 від 13 серпня 2011 року, на вирішення експерта надано сліди рук, вилучені 13 серпня 2011 року в ході огляду місця події, 4 вимикачі (клавіші), один фрагмент дверей разом із дактилокартами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 . З висновку видно, що на вказаних предметах наявні сліди долоні лівої руки та пальців лівої руки ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , та іншої особи (інших осіб) (щодо слідів на вимикачах). На фрагменті дверей придатні для ідентифікації сліди не виявлені (т.3 а.п.80-86).

Згідно з висновком №328/зт від 06 вересня 2011 року НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області за результатами проведення судової трасологічної експертизи циліндрового механізму, вилученого 13 серпня 2011 року при огляді місця події, частина замка №1 з вхідних дверей квартири АДРЕСА_9 є несправною, частина № 2 справною. Частина № 1 замка була піддана впливу сторонніх предметів. На деталях частини №2 циліндрового механізму сліди впливу сторонніми предметами не виявлені (т.3 а.п.72-74).

Постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_100 від 04 жовтня 2011 року про визнання та долучення до справи речових доказів підтверджено, що у справі визнані речовими доказами 5 ножів побутового призначення, футболка ОСОБА_6 , окуляри сонцезахисні, змиви з рук ОСОБА_6 , зрізи з нігтьових пластин ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , 4 клавіші від вимикачів, дактокарта з вилученими під час огляду місця події слідами пальців рук, фрагмент дверей, ніж з пластиковою литою рукояткою чорного кольору, кепка бежевого кольору, наплічна сумка чорного кольору, пара одноразових рукавичок блакитного кольору, мікрооб`єкти з трупа, натільний хрестик з розп`яттям, кулон, виготовлений з металу сірого кольору, гаманець жіночий із шкіряного замінника чорного кольору, візитні картки, посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_13 , гаманець жіночий із шкіряного замінника коричневого кольору, 4 металевих ключі у зв`язці, договір про банківський вклад, кредитна картка, заповіт на ім`я ОСОБА_14 , виписка про реєстрацію у спадковому реєстрі, зразки волосся ОСОБА_6 , прядка волосся, вилучена під час огляду місця події. Вказані речові докази відповідно до постанови передані до камери збереження речових доказів ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, що також видно з квитанції № 013320 від 04 жовтня 2011 року про отримання на зберігання речових доказів (т.3 а.п.56).

Згідно з актом КУ «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради №600 від 12 вересня 2011 року за результатами проведення первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 , вона не страждала та не страждає на хронічне психіатричне захворювання. У період скоєння інкримінованого їй правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляє. Відповідно, вона могла віддавати звіт своїм діям та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час також може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Під час проведення експертизи в своїх повідомленнях вину не визнавала, а отримання тілесних ушкоджень пояснювала побиттям її старим знайомим біля свого будинку (т.3 а.с.63-66).

Дослідивши зазначені докази та надавши кожному з них належну оцінку в аспекті ст.94 КПК України на предмет належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказаними доказами поза розумним сумнівом доводиться винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення при викладених в оскаржуваному вироку обставинах.

При цьому суд зазначив у вироку, чому прийняв одні докази та відкинув інші.
Зокрема, суд обґрунтовано не прийняв окремі показання потерпілого ОСОБА_11 - щодо непричетності обвинуваченої ОСОБА_6 до інкримінованого їй правопорушення, про факт дачі ним хабара слідчому та про непричетність його сина до вбивства.

Суд зробив правильний висновок про те, що думка екстрасенсів, на яку посилається потерпілий, не може вважатися допустимим доказом у провадженні, з чим погоджується і колегія суддів.

Так, відповідно до положень ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Способи отримання доказів визначені у ст.93 КПК України та поширювальному тлумаченню не підлягають.

Використання як доказів результатів усіх інших дій мають визнаватися недопустимими у кримінальному провадженні. Це стосується, в т.ч. використання «нетрадиційних методів» отримання доказів, тобто таких, що не відповідають критеріям наукової достовірності, не є загальновідомими, не дістали закріплення у нормах КПК, а тому не мають юридичної сили (застосування поліграфа, допит під гіпнозом, використання екстрасенсорних здібностей людини, тощо).

Сам потерпілий не був очевидцем вчинення правопорушення та не підтверджує алібі самої ОСОБА_6 .

Щодо показань потерпілого про надання ним незаконної винагороди слідчому та про непричетність його сина до кримінального правопорушення, то суд обґрунтовано вказав на те, що вказані обставини знаходяться поза межами обвинувачення у даному провадженні.

Стосовно показань свідка ОСОБА_14 , суд правильно вказав на те, що зазначеним свідком підтверджено обставини виявлення ним трупа матері, час виклику ним швидкої медичної допомоги, обізнаність ОСОБА_6 про незачинені вхідні двері під час знаходження ОСОБА_13 вдома, факт того, що ОСОБА_6 була вхожа в їх квартиру, факт відключення її телефону на час вбивства ОСОБА_13 , факт зникнення з квартири грошей, що належали йому особисто.

До інших показань свідка (в т.ч. щодо недозволених методів слідства) суд обґрунтовано поставився критично, вказавши на те, що свідок ОСОБА_14 раніше був обвинуваченим у вбивстві своєї матері, є зацікавленою особою, здебільшого, його пояснення не стосуються обставин, що є предметом дослідження у цьому провадженні.

Також суд обґрунтовано не прийняв показання свідка ОСОБА_101 , яка при розгляді провадження судом першої інстанції зазначила, що перебуває близько 9 років у дружніх стосунках з ОСОБА_6 .. Приблизно наприкінці чи в середині серпня 2011 року вони з ОСОБА_6 домовлялися про зустріч у неї на роботів торгівельному комплексі на АДРЕСА_1 , яка не відбулася, бо в ОСОБА_6 змінилися плани. Після роботи близько 22:05-22:10 години вона зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила їй про запрошення до Києва їх спільним другом. Голос в ОСОБА_6 був звичайний, емоційний тон розмови нормальний, вона повідомила, що з кимось зустрілась чи має зустрітися, запрошувала її прогулятися з ними, але вона відмовилась. Приблизно о 23:00 годині, точний час сказати не може, знову зателефонувала їй, але в неї вже був відключений телефон. Номер, з якого вона здійснювала дзвінки - НОМЕР_9 . Вона може підтвердити факт розмови з ОСОБА_6 по телефону.

Проаналізувавши показання вказаного свідка, суд обґрунтовано вказав на те, що ці показання спростовуються дослідженими судом письмовими доказами - роздруківкою телефонних розмов по номеру ОСОБА_6 , з яких вбачається, що в період часу, в який за свідченнями ОСОБА_102 вона зі свого мобільного телефону розмовляла з ОСОБА_6 , телефон останньої був відключений. Відповідно до вказаних роздруківок телефонних розмов, в той день ОСОБА_103 з ОСОБА_6 не розмовляла, а о 23:04:07 на телефон ОСОБА_6 після його включення надійшло СМС-повідомлення з номеру, який зазначила ОСОБА_104 .

Також судом досліджено та визнано неналежними доказами наведені нижче письмові докази, які надані стороною обвинувачення:

акт про застосування розшукової собаки від 13 серпня 2011 року (т.2 а.с.78);
протокол огляду місця події від 13 серпня 2011 року, згідно з яким було проведено огляд сміттєвих контейнерів на ділянці місцевості біля 6 під`їзду буд. АДРЕСА_4 (т.2.а.с.82);
протокол огляду місця події - приміщення квартири АДРЕСА_9 з 15-40 до 16-25 години 13 серпня 2011 року (т.2.а.с.83);
заява ОСОБА_14 від 15 серпня 2011 року про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 77);
постанова Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17 серпня 2011 року про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 (т.2.а.с.92);
протокол обшуку від 29 вересня 2011 року у будинку АДРЕСА_1 (т.2.а.с.93);
протокол накладення арешту на майно від 29 вересня 2011 року (т.2.а.с.94);
протокол відібрання зразків для експертного дослідження від 13 серпня 2011 року (т. 2 а.с. 182);
висновок судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту ОСОБА_6 №400 від 25 серпня 2011 (т.2 а.п.230-231);
протокол відібрання зразків для порівняльного дослідження від 13 серпня 2011 року (т.2 а.с. 188);
постанова заступника голови Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_97 №144 від 23 серпня 2011 року (т.2 а.с. 117);
протокол огляду від 30 вересня 2011 року (т.2 а.с.118-120);
роздруківки ВАТ «Укртелеком» вхідних та вихідних дзвінків абонентського номеру « НОМЕР_10 » в період часу з 12 серпня 2011 року до 13 серпня 2011 року (т.2 а.с. 121-124);
постанови слідчого від 13 серпня 2011 року про проведення судово медичної експертизи ОСОБА_14 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 (т.2 а.с.204-206);
висновок судово-медичної експертизи №1864 ОСОБА_107 (т.2 а.п.204);
висновок судово-медичної експертизи №1865 ОСОБА_108 (т.2 а.п.205);
висновок судово-медичної експертизи №675 окулярів сонцезахисних;
висновок судово-медичної експертизи №1863 ОСОБА_14 (т.2 а.п.206);
висновок судово-медичної експертизи клинків 5 ножів, вилучених з місця події, №429 (т.2 а.с 221-222);
деталізація телефонних дзвінків абонентського номеру « НОМЕР_11 » (т3 а.с.39-40);
постанова про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 1413,00 грн, які передані на зберігання до УРО ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. (т.с.4 а.с.139) та квитанція про їх прийняття №10984 від 04.10.2011 (т.с.4 а.с.140);
постанова від 13 жовтня 2011 року про виділення матеріалів з кримінальної справи №6211104 для додаткової перевірки по факту заяви ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про зникнення грошей та цінностей, належних ОСОБА_13 (т.4 а.п.189);
постанова від 13 жовтня 2011 року про виділення матеріалів з кримінальної справи №6211104 для проведення службової перевірки по факту зникнення грошей в сумі 9 200,00 гривень в ході огляду місця події від 14.08.2011, проведеного співробітниками Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області;
висновок судово-імунологічної експертизи №694 від 22 вересня 2011 року (т.3 а.п.93-94);
висновок судово-імунологічної експертизи №695 від 22 вересня 2011 року (т.3 а.п.102-103);
висновок судово-імунологічної експертизи №696 від 03 жовтня 2011 року (т.3 а.п.89-90);
висновок №294 від 19 жовтня 2011 року НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області за результатами проведення дактилоскопічної експертизи (т.3 а.п.69-70);
протокол огляду, складеного слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_68 , за участі понятих, проведено огляд грошових коштів, що вилучені при огляді місця події, але огляд проведено не грошових коштів, а одягу ОСОБА_13 , зразків її крові, крові ОСОБА_6 , 5 ножів, футболка ОСОБА_6 та інші речові докази, серед яких грошей немає, що підтверджено фототаблицями до протоколу огляду предметів;
акт №593 за результатами проведення амбулаторної первинної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_14 ;
постанова Апеляційного суду Запорізької області №65 від 07 лютого 2012 року витребувані роздруківки вхідних та вихідних телефонних дзвінків з абонентського номеру « НОМЕР_12 » та роздруківка ВАТ «Укртелеком» вхідних та вихідних дзвінків абонентського номеру « НОМЕР_12 » (т.3 а.с.46) і відповідь на її виконання, що такі телефонні розмови зафіксовані не були (т.3 а.с.49).
постанова голови Апеляційного суду Запорізької області №201 від 19 червня 2012 року про надання дозволу на витребування з ДФ ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.» роздруківки вхідних та вихідних телефонних дзвінків з абонентського номеру « НОМЕР_11 » (т.3 а.п.37-38);
протокол тимчасового доступу до речей і документів від 27 травня 2013 року , згідно з яким проведено огляд мобільного телефону «Nokia 1616» imei НОМЕР_13 з сім-карткою оператору мобільного зв`язку МТС № НОМЕР_8 (т.3 а.п.5-7);
протокол огляду предмету, складеному слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_109 , підтверджено проведення 08 квітня 2013 року, оглянуті грошові кошти в сумі 140 доларів США та 5 800,00 гривень на предмет наявності на них слідів біологічного походження, яких виявлено не було (т.3 а.п.3-4);
протокол огляду місця події, - камери зберігання речових доказів Запорізького міського управління від 15.05.2013, (т.с.3 а.с.124), під час якого слідчим оглянуто телефон Сіменс А 75, без сім-картки.
протоколи від 04,23,26-27 квітня 2013 року, складеними старшим слідчим СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_110 , підтверджено відібрання зразків для порівняльного дослідження, а саме, - долонь рук ОСОБА_11 , ОСОБА_105 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_102 , ОСОБА_115 , ОСОБА_22 (т.2 а.с.178-189, т.3 а.п.133-139).
висновок НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області №74 від 07 травня 2013 року (т.3 а.п.144-160);
протокол від 13 травня 2013 року про відібрання зразків для експертизи - зразків папілярних узорів рук та долонь рук у слідчого ОСОБА_81 та експерта-криміналіста ОСОБА_116 для проведення судово-дактилоскопічної експертизи (т.3 а.п.161,162);
висновок НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області №147 від 20 травня 2013 року про проведення додаткової дактилоскопічної експертизи (т.3 а.п.165-169);
протоколи від 26 квітня 2013 року, 29 квітня 2013 року про відібрання зразків для порівняльного дослідження, а саме, - зразків крові ОСОБА_117 , ОСОБА_22 (т.3 а.п.170,171);
висновок НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області №110 від 22 травня 2013 року (т.3 а.п.174-176);
висновок Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи №317 від 22 квітня 2013 року (т.3 а.п.186-187);
довідка Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації №3821 від 27 лютого 2012 року (т.4 а.п.210-212);
пояснення свідків ОСОБА_112 , ОСОБА_102 , дані у судовому засіданні.

Суд першої інстанції правильно вказав на те, що зазначені докази не встановлюють наявність чи відсутність фактів або обставин, що мають значення для даного кримінального провадження, з чим погоджується і колегія суддів.

Сторона захисту вважає, що, обґрунтовуючи вину ОСОБА_6 , суд у вироку послався на недопустимі докази, а саме: на речові докази - ніж зі слідами ОСОБА_13 та клітинами обвинуваченої; кепку зі слідами крові; гумові рукавички; газовий балончик; чорну жіночу футболку; гроші в сумі 5800 грн та 140 доларів США. На думку сторони захисту, вказані речові докази були вилучені органом досудового розслідування в ході оглядів місць події, які були проведені з грубим порушенням її права на захист.
Суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з такими доводами та вмотивував у вироку свої висновки. З такими висновками суду погоджується і колегія суддів.
Так, відповідно до вимог ст.47 КПК України (в ред.1960 року), слідчий зобов`язаний надати затриманій особі чи особі, яка утримується під вартою, допомогу у встановленні зв`язку з захисником або з особами, які можуть запросити захисника. Слідчий може призначити захисника у встановленому законом порядку через адвокатське об`єднання.
З огляду на зміст вищевказаних протоколів огляду, останні були проведені 14 серпня 2011 року до затримання особи, яка підозрюється у вчиненні злочину в порядку ст.115 КПК України (в ред.1960 року).
Тобто, при проведенні оглядів місця події у слідчого не було зобов`язань надати ОСОБА_6 захисника, та остання не виявляла бажання скористатися правовою допомогою. Свідки, які були присутні в якості понятих при проведенні зазначених оглядів місця події, зазначили про те, що ОСОБА_6 вела себе спокійно, вільно ходила чи стояла поряд з правоохоронцями, і вказувала на місця, де після цього правоохоронці знаходили певні речі та предмети. Під час проведення зазначених слідчих дій будь-яких заяв ОСОБА_6 не робила, в т.ч. і щодо свого бажання скористуватися правовою допомогою. У зв`язку з цим, порушення права ОСОБА_6 на захист не вбачається.
Більш того, результати оглядів місць події та висновки експертів за наслідками дослідження речових доказів, вилучених в ході цих оглядів, сторона захисту не оспорює.
Проведення вищевказаних оглядів місця події 14 серпня 2011 року в нічний час доби, з огляду на невідкладність таких слідчих дій, не є процесуальним порушенням, виходячи з положень ст.ст.190-191 КПК України (в ред. 1960 року).

Доводи обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що вона фактично була позбавлена можливості залишити приміщення Шевченківського РВ з моменту, коли була доставлена туди працівниками міліції в якості свідка близько 02-00 години ночі 13 серпня 2011 року, до неї застосовували фізичний та психологічний примус; працівники міліції її катували, порізали ножем фалангу пальця правої руки для отримання крові на речових доказах тощо, були ретельно перевірені судом першої інстанції та спростовані в оскаржуваному вироку.
З цього приводу суд обґрунтовано послався на висновок №253 судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні №0000935 від 30 квітня 2013 року, проведеної Полтавським відділенням при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса, згідно з яким повідомлення ОСОБА_6 під час слідчих дій в ході досудового розслідування не мають ознак вимушеної спонуки до комунікації, супроводжуються зниженим настроєм, значною зосередженістю на власному викладі, динамікою емоційного стану, яка властива для актуалізації переживань минулого. Крім того, за змістом висновку, в ході допиту ОСОБА_6 в якості підозрюваної від 14 серпня 2011 року, у її поведінці маються психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення нею обставин подій у справі. Констатована в окремих епізодах допиту орієнтовно-настановна поведінка є різновидом самостійної поведінки. У відеозаписі допиту в ході зазначеної слідчої дії, ознак суттєвого психологічного впливу на неї зі сторони осіб, які брали участь під час проведення допиту, не виявлено.

Суд звернув увагу на те, що постановою старшого слідчого прокуратури Шевченківського району м.Запоріжжя ОСОБА_118 за результатами розгляду матеріалів дослідчої перевірки №1/126пр-11 від 02 липня 2012 року у порушенні кримінальної справи відносно співробітників Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_84 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_16 відмовлено у зв`язку із відсутністю в їх діях складів злочинів, передбачених ст.ст. 127, 365 КК України (т.4 а.п.207-209).

Вказана постанова є чинною та стороною захисту навіть не оскаржувалась.

Як зазначила сама обвинувачена ОСОБА_6 , вона не оскаржувала зазначену постанову, оскільки не вважала, що це буде ефективним.

З матеріалів провадження та з вироку суду вбачається, що саме з метою перевірки вказаних доводів сторони захисту у судовому засіданні допитані свідок ОСОБА_121 , (який на час досудового розслідування у даному провадженні обіймав посаду оперуповноваженого карного розшуку Шевченківського райвідділу міліції), свідок ОСОБА_17 (який працював на час вищевказаних подій та на час розгляду справи судом першої інстанції експертом НДЕКЦ і приймав участь у даному провадженні у якості спеціаліста-криміналіста при оглядах місця події за участю ОСОБА_6 ), свідків ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 (які брали участь у якості понятих при оглядах місця події за участю ОСОБА_6 ).

Суд дійшов правильного висновку про те, що показаннями зазначених свідків (зміст яких викладений вище) спростовуються вищевказані доводи обвинуваченої.

Так, свідок ОСОБА_121 вказав на те, що слідчо-оперативна група прибула на місце події, ОСОБА_14 та ОСОБА_6 там не було. Останні знаходились біля під`їзду на лавочці та прийшли через деякий час, міліція їх не чекала. Відпрацьовувалось дві-три версії вчинення злочину. Основною була версія - вбивство вчинено близькими особами. ОСОБА_6 і ОСОБА_14 були доставлені для подальших з`ясувань до райвідділу, де ОСОБА_14 було затримано у відповідності до ст.263 КПК України, а з ОСОБА_6 проводились бесіди. Бесіди проводив ОСОБА_30 , від якого він дізнався, що в ході бесіди ОСОБА_6 зізналась у вчиненні злочину.

З показань вказаного свідка вбачається, що саме з метою перевірки фактів, на які вказала ОСОБА_6 , слідчо-оперативна група разом з ОСОБА_6 невідкладно виїхала для проведення огляду на місця, на які вказала сама ОСОБА_6 , де і були виявлені певні предмети та речі у присутності понятих, які були залучені до проведення огляду. Окрім ОСОБА_6 ніхто не міг би вказати на ці місця. Саме після того, як була підтверджена інформація, повідомлена ОСОБА_6 , виникли достатні підстави для затримання останньої.

Показання свідка ОСОБА_16 узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_17 , який окрім іншого зазначив, що він перебув на чергуванні, оскільки огляди проводились у нічний час. ОСОБА_6 йшла попереду та сама показувала місця, де в подальшому були виявлені певні речі. Явних тілесних ушкоджень на ній він не бачив, але і не придивлявся. Скарг від неї також не надходило.

Показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , в свою чергу узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , з яких вбачається, що на місці оглядів ОСОБА_6 сама показувала на місця, де в подальшому були виявлені певні речі. При цьому у останньої ніяких емоцій не було, вона була спокійна, вплив на неї з боку працівників поліції не здійснювався, тілесних ушкоджень на ній вони не бачили.

Колегія суддів не погоджується з доводами сторони захисту про те, що показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не можуть вважатися допустимим доказом у розумінні положень ст.95 КПК України.

Разом з тим, згідно положеннями з ч.1 ст.95 КПК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.

Як убачається з оскаржуваного вироку, свідки ОСОБА_121 та ОСОБА_17 були допитані в судовому засіданні лише щодо дотримання встановленого законом порядку проведення певних першочергових оперативно-розшукових заходів та слідчих дій в даному кримінальному провадженні.
Свідок ОСОБА_17 взагалі є експертом і сам будь-яких оперативно-розшукових заходів чи слідчих дій не здійснював, а лише брав участь у якості експерта-криміналіста при оглядах місця події у даному провадженні та засвідчив цей факт, а також факт того, що ОСОБА_6 без будь-якого тиску дійсно показувала добровільно місця, у яких були знайдені речі, що мають значення для даного провадження. Будь-якої зацікавленості з боку свідка ОСОБА_17 в результатах даного провадження не вбачається, як і зацікавленості чи упередженості свідків ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_125 .

З приводу тверджень сторони захисту про те, що обвинувачена ОСОБА_6 фактично була затримана 12 серпня 2011 року, оскільки свідок ОСОБА_15 зазначив, що під час проведення огляду місця події ОСОБА_6 перебувала у наручниках, колегія суддів звертає увагу на таке.
Свідок ОСОБА_126 дійсно вказав у судовому засіданні на те, що під час огляду місця події ОСОБА_6 перебувала у наручниках.

Колегія суддів вважає, що показання свідка ОСОБА_122 в цій частині є помилковими, оскільки вони не підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_123 (іншої понятої) та спростовуються показаннями самого свідка ОСОБА_122 , який одночасно зазначав, що дівчина рукою (а не руками) показувала в тому напрямку, де міліціонери знайшли сумку, що, на думку колегії суддів, неможливо зробити, коли руки особи знаходяться у кайданках. Більш того, свідок вказав на те, що ОСОБА_6 спілкувалась з працівниками міліції і знаходилась від них трохи далі, було темно і правоохоронці ходили по лісосмузі з ліхтариками.

В матеріалах кримінального провадження відомості про застосування до ОСОБА_6 протягом досудового розслідування будь-яких спецзасобів відсутні.
Свідок ОСОБА_44 прямо зазначив у судовому засіданні про відсутність на дівчині наручників під час огляду місця події та про те, що дівчину ніхто не тримав.
Те, що свідок ОСОБА_127 в судовому засіданні вказав на те, що дівчина, яка брала участь у огляді при вилученні грошових коштів, не схожа на обвинувачену та вища її за зростом, на думку колегії суддів, пояснюється проміжком часу, який пройшов з моменту проведення вказаної слідчої дії та до моменту допиту свідка в судовому засіданні. Більш того, сам свідок вказав на те, що дівчину, яка брала участь в огляді, він навряд чи зможе впізнати, оскільки погано запам`ятовує обличчя. Свідок зазначив, що він не може стверджувати, що це була обвинувачена, але і заперечувати цього не може. В той же час свідок підтвердив при ознайомленні з протоколом огляду, що відомості, які відображені в цьому протоколі, відповідають дійсності та під цим протоколом стоїть його підпис.

Сам факт перебування ОСОБА_6 у приміщенні Шевченківського РВ під час проведення первинних та невідкладних оперативно-розшукових заходів та слідчих дій не може безумовно свідчити про її затримання, оскільки, як зазначено вище, з досліджених доказів вбачається, що підстави для затримання ОСОБА_6 виникли після того, як обставини, про які остання повідомила, були невідкладно перевірені та знайшли своє підтвердження.
При цьому, згідно з матеріалами провадження, на причетність до вищевказаного злочину перевірялися і інші особи, про що свідчать наявні в матеріалах провадження дактилоскопічні карти щодо цих осіб, висновки експертних досліджень, тощо. Зазначала про це і ОСОБА_6 , зокрема, вказувала на те, що зразки відбирались у всіх.
Проведення огляду місць події при відсутності у ОСОБА_6 на той час процесуального статусу підозрюваної, на думку колегії суддів, не є порушенням норм кримінального процесуального закону, який діяв на час вчинення першочергових оперативно-розшукових і слідчих дій у даному провадженні.
Так, огляд належить до так званих початкових слідчих дій і повинен проводитись невідкладно, бо після події, яка викликала необхідність огляду, дуже швидко може змінитись обстановка на місці події і можуть зазнати змін сліди, тобто цілком можливою є втрата важливих доказів. Тому закон передбачав і передбачає можливість у необхідних випадках, як виняток із загального правила, проводити огляд навіть до порушення кримінальної справи (за КПК України в редакції 1960 року) та до внесення відомостей до ЄРДР (за чинним КПК України).
Версія сторони захисту, в т.ч. і в апеляційних скаргах про те, що працівники міліції самі розклали речі по місцях, де вони в подальшому були виявлені, та ОСОБА_6 на ці місця не показувала, є непереконливою та спростовується дослідженими доказами, вказаними вище, якими підтверджується, що саме ОСОБА_6 чітко вказувала працівникам міліції, де знаходяться певні речі.

Свідок ОСОБА_44 зазначив, що відчуття, що перед їх приходом працівники міліції підклали гроші на місце огляду, та що сам огляд був постановкою, в нього не виникло, бо вони вийшли з двору, вела їх дівчина, яка і показала на місце. Один із працівників міліції просто до того, моменту, як доставати, сфотографував все, він же убрав цеглу, знову сфотографував, а потім вже дістали пакет з плити.

Вказуючи в апеляційних скаргах на те, що з матеріалів справи неможливо встановити, який ОСОБА_6 мала статус при відбиранні зразків, при медичному огляді, вилученні в неї телефону, сторона захисту не зазначає, які права останньої були при цьому порушенні. Даних про те, що при проведенні вказаних дій до ОСОБА_6 застосовували недозволені методи, в матеріалах провадження відсутні, і остання про таке також не вказує, як і не оспорює результатів досліджень за відібраними в неї зразками та речовими доказами. Більш того, з показань самої ОСОБА_6 вбачається, що її на місці події працівники міліції не затримували, а запросили проїхати до райвідділу для з`ясування всіх обставин. Про будь-який примус на цьому етапі до неї з боку працівників міліції обвинувачена не заявляла.

Перевірено судом першої інстанції і твердження сторони захисту про те, що працівниками міліції з метою фальсифікації доказів її причетності до вбивства було здійснено поріз її пальця ножем та вкладено цей ніж їй у руки, що на думку сторони захисту, може бути підтверджено відбитками її пальців на дактилоскопічних картах.

Так, для перевірки цих обставин за клопотанням сторони захисту судом при першому розгляді справи надано доручення про витребування дактилоскопічних карт, які були досліджені і під час судового розгляду в цьому провадженні.

Оскільки походження слідів на цих картах, які сторона захисту вважає слідом порізу на середньому пальці правої руки обвинуваченої і плямою крові, не було предметом експертного дослідження, а судом не може бути ідентифіковане походження слідів, або встановлено їх наявність чи відсутність (а стороною захисту не заявлялося клопотання про проведення відповідних досліджень), суд відхилив такі доводи.

Під час відтворення обстановки та обставин події, яке проводилось 14 серпня 2011 року з 18 години 27 хвилин до 19 години 24 хвилин, тобто вже після затримання ОСОБА_6 , та у присутності її захисника, ОСОБА_6 з подробицями, які можуть бути відомі лише особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, розповіла та на місці показала, як скоїла вбивство ОСОБА_128 .
Обставини, на які вказала, ОСОБА_6 під час відтворення обстановки та обставин події, узгоджуються з відомостями з протоколу огляду місця події від 13 серпня 2011 року, в ході якого виявлено труп ОСОБА_13 та зафіксовано обстановку у квартирі, в т.ч. виявлено сліди бурого кольору на двері у ванну кімнату з нашаруванням папілярних узорів пальців рук, які, як повідомила ОСОБА_6 при відтворенні обстановки та обставин події, залишила вона, коли йшла до ванної кімнати змивати з себе кров, а також встановлено сліди речовини бурого кольору на вимикачах у коридорі, які зі слів ОСОБА_6 при відтворенні обстановки та обставин події, також залишені нею.
Подробиці, які повідомила ОСОБА_6 під час вказаної слідчої дії - щодо переміщення її та ОСОБА_13 у коридорі квартири під час вчинення злочину, розташування тіла потерпілої після нанесення їй ударів ножем, узгоджуються з даними з протоколу огляду місця події, у якому зафіксовано розташування слідів бурого кольору (як в подальшому встановлено - крові).
Твердження сторони захисту про порушення права на захист ОСОБА_6 при проведенні першочергових слідчих дій, в т.ч. і при відтворенні обстановки та обставин події, перевірені судом та спростовані в оскаржуваному вироку, а доводи апелянтів про протилежне суперечать змісту вироку.
Так, наданими суду доказами підтверджується, що органом досудового розслідування було надано ОСОБА_6 доступ до захисника до першого її допиту.
Нею власноруч записано в протоколі затримання від 14 серпня 2011року про те, що вона бажає, щоб її права захищав адвокат ОСОБА_92 , з яким до початку допиту вона отримала побачення. Своїм підписом у вказаному протоколі ОСОБА_6 засвідчила, що їй були роз`яснені її процесуальні права, в тому числі право відмовитися давати показання, право подавати скарги на дії і рішення особи, що проводить оперативно розшукові дії і дізнання, слідчого, положення ч.1 ст.63 Конституції України про звільнення від відповідальності в разі відмови давати показання чи відмови давати показання відносно себе, і право не давати свідчень без присутності захисника, роз`яснено також право здійснення свого захисту за допомогою захисника з моменту затримання.
З досліджених судом відеозаписів допиту ОСОБА_6 в якості підозрюваної від 14 серпня 2011 року, відтворення обстановки і обставин події вбачається присутність захисника, цей факт не заперечується і самою обвинуваченою. Заперечень проти того, щоб її захист здійснював адвокат ОСОБА_92 , від останньої не надійшло.
Отже, твердження ОСОБА_6 про відсутність її волевиявлення на те, щоб її захист здійснював вказаний адвокат, спростовуються зазначеними доказами.
Суд першої інстанції правильно вказав у вироку на те, що не є підтвердженням порушення права ОСОБА_6 на захист той факт, що дослідженим в судовому засіданні Рішенням №39-2 від 19 березня 2012 року Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі КДК) Запорізької області (т.4 а.с. 244) закрите дисциплінарне провадження відносно адвоката ОСОБА_93 в зв`язку із закінченням строку притягнення до дисциплінарної відповідальності.
З тексту вказаного рішення КДК вбачається, що цією комісією 23 лютого 2012 року було порушено дисциплінарне провадження відносно адвоката на підставі скарги матері ОСОБА_6 ОСОБА_129 . Сам адвокат не приймав участі в розгляді і не надавав пояснення цій комісії, він є адвокатом Донецької обласної колегії адвокатів, куди і надав пояснення. В той же час, КДК адвокатури саме Запорізької області на підставі наданих лише заявницею матеріалів встановила в діях вказаного адвокату порушення, що полягали в прийнятті участі в слідчих діях 14 серпня 2011 року, проте, ордер на захист ОСОБА_6 виписаний лише 15 серпня 2011 року.
Суд обґрунтовано звернув увагу на те, що вказаним рішенням ще раз підтверджується здійснення адвокатом ОСОБА_130 захисту ОСОБА_6 при проведенні слідчих дій 14 серпня 2011 року, а сам факт виписування ордеру на день пізніше не спростовує такого факту.
Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду, виходячи з такого.
Як зазначено вище, при затриманні ОСОБА_6 виявила бажання, щоб її захист здійснював саме адвокат ОСОБА_131 .
Згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту, постановою слідчого СВ ЗМУ ОСОБА_81 від 14 серпня 2011 року допущено захисника ОСОБА_93 до участі у кримінальній справі, що відповідає вимогам ч.5 ст.44 КПК України (в редакції 1960 року).
Отже, порушення права на захист ОСОБА_6 при проведенні з нею слідчих дій за участю зазначеного адвоката не вбачається.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що показання ОСОБА_6 при відтворенні обстановки і обставин події не є єдиним доказом у справі. Ці показання узгоджуються і підтверджуються іншими доказами, на які вказав суд у вироку, та які зазначені вище.
Зокрема, висновками експертів (які ніким не оспорюються) встановлено, що:
сліди пальців рук та долонь лівої руки на вимикачах з місця події залишені ОСОБА_6 ;
на рукавичках, виявлених в місці, на яке вказала ОСОБА_6 , встановлено генетичні ознаки зразка крові як ОСОБА_13 так і ОСОБА_6 ;
на відкритих ділянках трупа ОСОБА_13 виявлені текстильні волокна, які складають загальну родову належність з волокнами спідниці, вилученої за місцем мешкання ОСОБА_6 , та футболки останньої, вилученої під час огляду місця події;
генетичні ознаки слідів крові на клинку ножа, вилученого при огляді місця події, співпадають з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_13 , а на рукоятці - є змішаними та співпадають з генетичними ознаками зразків крові як ОСОБА_13 так і ОСОБА_6 , так само і на кепці, що належить ОСОБА_6 , вилученої в ході огляду місця події; на вилученій в ході огляду місця події сумці - сліди крові ОСОБА_13 ;
у піднігтьовому вмісті зразків вільних кінців нігтьових пластин трупа ОСОБА_13 виявлено кров, походження якої не виключається від ОСОБА_14 , з домішкою крові ОСОБА_6 ;
на речах ОСОБА_13 виявлено кров, походження якої не виключається від ОСОБА_13 та не виключається домішка крові ОСОБА_6 .
В ході відтворення обстановки та обставин події від 19 вересня 2012 року перевірені первинні показання ОСОБА_6 та підтверджено можливість знаходження останньої під час вчинення вбивства ОСОБА_13 на місці події.
Також встановлено, що у період з 20:00:46 по 22:58 12 серпня 2011 року, тобто на час вбивства ОСОБА_13 , телефон ОСОБА_6 був відключений.

Твердження захисника про те, що вирок суду першої інстанції складений з порушенням вимог закону, є безпідставними, оскільки вказаний вирок повністю відповідає вимогам ст.374 КПК України.
Так, судом у вироку зазначено докази на підтвердження встановлених обставин, у тому числі викладено суть показань обвинуваченої, потерпілого, свідків, письмових доказів.
Висновки суду викладені у ясній та логічній формі та є абсолютно зрозумілими.
Вирок належним чином вмотивований та містить відповіді на всі доводи сторони захисту.

Щодо доводів сторони захисту про те, що у вироку суд першої інстанції допустив суперечності, оскільки погодився із стороною обвинувачення щодо мотиву, способу, часу та місця вчинення злочину, однак виправдав її у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.187 КК України, що на думку сторони захисту, свідчить про те, що ОСОБА_6 не вчиняла нападу на померлу ОСОБА_13 , та події, які відбулись 12 серпня 2011 року, розвивались іншим чином ніж це викладено у вироку, а також не підтверджується корисливий мотив у обвинуваченої, колегія суддів звертає увагу на таке.
За п.6 ч.2 ст.115 КК України як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок убивства, а також коли виник корисливий мотив - до початку чи під час вчинення цього злочину.
Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій - при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного.
Із формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, яке ґрунтується на досліджених судом доказах, вбачається, що умисел на вбивство ОСОБА_13 у ОСОБА_6 виник до того, як вона потрапила до квартири загиблої (для цього вона взяла із собою заздалегідь заготовлений ніж, гумові рукавички, одяглася у зручний одяг), а мотив її дій - був саме корисливий - заволодіння грошовими коштами, що перебували у квартирі.
Місце, час, знаряддя вбивства, механізм нанесення та локалізація виявлених у ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, поведінка обвинуваченої після вчиненого злочину свідчать про те, що умисел останньої був направлений саме на вбивство потерпілої.
Обвинувачена ОСОБА_6 після спричинення ножових поранень ОСОБА_13 не намагалася вжити заходів задля збереження життя останньої, адже не надала їй жодної допомоги та не викликала медичну допомогу, а змивши з себе кров, зібравши з місця вчинення злочину свої речі та знаряддя злочину, залишила це місце.
Суд дійшов висновку про те, що вчинення ОСОБА_6 ще й розбійного нападу на ОСОБА_13 свого підтвердження не знайшло, тому і виправдав останню у пред`явленому останній обвинуваченні за ч.4 ст.187 КК України, що жодним чином не спростовує висновків суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України. Свої висновки в цій частині суд належним чином вмотивував у вироку.
Як зазначено вище, вирок суду в частині виправдання ОСОБА_6 за ч.4 ст.187 КК України ніким не оскаржується.
Те, що у своїх первинних показаннях, а також під час відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_6 вказувала на те, що вбивство ОСОБА_13 вона вчинила не з корисливих мотивів, а на замовлення ОСОБА_14 , (чому, як вказує сторона захисту, суд першої інстанції оцінки не надав), також, на думку колегії суддів, не свідчить про невинуватість ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення при викладених у вироку суду обставинах.
Як вбачається з матеріалів провадження, первинні показання ОСОБА_6 про причетність до злочину ОСОБА_14 як замовника вбивства в ході досудового розслідування свого достатнього підтвердження належними та допустимими доказами не знайшли, тому обвинувачення в його остаточній редакції висунуте лише ОСОБА_6 .
В свою чергу, зазначена обставина жодним чином не підтверджує невинуватість останньої, не спростовує спрямованості її умислу та мотиву її дій.
Відповідно до вимог ст.337 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
На переконання колегії суддів, вимог цієї статті суд першої інстанції дотримався, а доводи сторони захисту про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту оскаржуваного вироку.
Те, що суд при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, уточнив деякі обставини, а саме: розмежував поранення у потерпілої, які не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті, і ті, що у такому зв`язку перебувають, а також вказав на те, що грошові кошти, якими заволоділа ОСОБА_6 , належать ОСОБА_14 , не вказує на те, що суд вийшов за межі висунутого обвинувачення. Такі уточнення не потягли погіршення становища обвинуваченої і не порушили права інших учасників провадження.

З приводу доводів сторони захисту про те, що лишилось не з`ясованим, звідки обвинувачена могла дізнатись про місце зберігання заощаджень ОСОБА_14 , колегія суддів звертає увагу на таке.
Сама обвинувачена ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_105 підтвердили, що обвинувачена ОСОБА_6 та ОСОБА_14 товаришували, ОСОБА_6 бувала в гостях у останнього, навіть знала код від двері у під`їзд, де знаходиться квартира, де проживали загибла та свідок ОСОБА_14 (згідно з протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_6 ), була обізнана про побут зазначеної сім`ї. Свідок ОСОБА_105 зазначила, що ОСОБА_6 могла бути обізнана про схованку ОСОБА_14 .
Доводи обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що судом першої інстанції у вироку не зазначено, в який саме час відбулось вбивство, суперечать змісту оскаржуваного вироку.
Так, як убачається зі змісту оскаржуваного вироку, приблизно о 22 годині 20 хвилин через незачинені двері, шляхом вільного доступу, ОСОБА_6 проникла у квартиру АДРЕСА_5 , а коли ОСОБА_13 вийшла до коридору квартири, остання вчинила вбивство ОСОБА_13 .
Відповідно до довідки підстанції швидкої допомоги №4 від 13 серпня 2011 року о 00-48 годині бригадою швидкої допомоги 103 констатовано смерть ОСОБА_13 .
Згідно з даними експерта №1307-Д за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 , характер та особливості трупних явищ, констатованих при огляді трупу на місті виявлення, не виключають вірогідності настання смерті приблизно о 22-00 22-30 годині 12 серпня 2011 року.
Дані докази були предметом безпосереднього дослідження у суді першої інстанції та відображені у вироку.
Те, що на футболці, у яку, згідно з матеріалами провадження, була одягнена ОСОБА_13 на момент її вбивства, не має характерних ушкоджень (на що звертає увагу сторона захисту та потерпілий ОСОБА_11 ), на думку колегії суддів, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 .
Так, з ілюстраційної таблиці до протоколу огляду місця події від 13 серпня 2011 року убачається, що футболка на трупі ОСОБА_13 не покриває частину тіла, в яку були нанесені тілесні ушкодження, що може пояснювати відсутність пошкоджень на вказаній футболці (т.2 а.п.153).
Крім того, при відтворені обстановки та обставин події ОСОБА_6 вказала на те, що між нею та потерпілою спочатку відбувалась боротьба, вони штовхалися, наносили удари одна одній руками та ногами по корпусу тіла, хапали за волосся, потерпіла зірвала з неї кепку.
В ході проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 13 серпня 2011 року було виявлено синець в області лівої молочної залози, синець та садна в області правого колінного суглоба, садна в області шиї, правого ліктьового суглоба, правої голені з ярко - красною підсохлою поверхнею лінійної форми.
Отже, на думку колегії суддів, цілком є можливим те, що футболка потерпілої могла задертися під час боротьби останньої з ОСОБА_6 .

На думку обвинуваченої, яку підтримує і потерпілий, відсутність пошкоджень на вищевказаній футболці, може свідчити про те, що у злочині брали участь декілька осіб, які утримували ОСОБА_13 , а футболку останньої було використано як кляп, тому і не було чутно криків останньої про допомогу.
Проте, така версія об`єктивно матеріалами провадження не підтверджуються, більш того, жодним чином не спростовує причетність самої ОСОБА_6 до вищевказаного правопорушення.

Слід зазначити, що ОСОБА_6 стосовно походження виявлених в неї тілесних ушкоджень протягом даного кримінального провадження давала суперечливі показання, на що обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції у вироку.
Так, під час проведення вищевказаної судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , заперечуючи свою причетність до вбивства, вказувала на те, що ці тілесні ушкодження їй заподіяв знайомий чоловік, який її побив вдома.
Під час проведення первинної амбулаторної судебної-психіатричної експертизи ОСОБА_6 зазначила, що біля її будинку в неї виник конфлікт із її старим знайомим, той її вдарив. У зв`язку з цим в неї почалась істерика, тому вона зателефонувала ОСОБА_14 , який їй сказав, що він знайшов у квартирі свою матір мертвою. Щоб підтримати друга, вона приїхала до нього на таксі.
В подальшому обвинувачена вказувала на те, що вона сама впала, коли йшла до свого знайомого, забила коліно та вимазала руки, та вже у знайомого у ванній кімнаті мила руки.

Те, що на вилученому одязі ОСОБА_6 (окрім її кепки), не встановлено слідів крові (на чому зауважує сторона захисту), на думку колегії суддів, само по собі не вказує на непричетність останньої до вищевказаного правопорушення та не свідчить про неповноту судового розгляду.
Більш того, згідно з дослідженими судом доказами, ОСОБА_6 зникла з місця вчинення злочину, змивала кров з одягу та тіла, приховувала сліди та знаряддя злочину, цим можна пояснити і відсутність крові у її піднігтьовому вмісті.
Доводи обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що судом першої інстанції не встановлено, чому кров вбитої не потрапила на її одяг, та коли саме на речові докази потрапила кров обвинуваченої, є необґрунтованими, оскільки матеріалами провадження підтверджено, що суд, дотримуючись принципів диспозитивності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав, дослідив всі надані сторонами докази, та вирішив всі питання, які були винесені на його розгляд сторонами та відносяться до його компетенції.
З матеріалів провадження та вироку суду вбачається, що кров обвинуваченої на речові докази потрапила саме під час вчинення нею вищевказаного кримінального правопорушення.
Як зазначено вище, при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 зафіксовані синці та садна з ярко - красною підсохлою поверхнею, зазначені вище, про причини походження яких сама ОСОБА_6 дала сумнівні суперечливі показання, які нічим не підтверджуються. Під час цієї експертизи у ОСОБА_6 дійсно не зафіксовано порізів на пальцях. Але під час відтворення обстановки та обставин події остання вказувала на те, що коли ОСОБА_13 намагалась вихопити в неї ніж під час боротьби, то порізала їй фалангу пальця.
На думку колегії суддів, з огляду на положення ст.ст.22, 26 КПК України, також є безпідставними і доводи сторони захисту про те, що судом першої інстанції не встановлено, яким чином на грошових коштах, якими заволоділа обвинувачена, не виявлено її відбитків пальців.
Більш того, згідно з протоколом огляду місця події від 14 серпня 2011 року, грошові кошти, які виявлені в отворі в бетонних плитах, знаходились в поліетиленовому пакеті (т.2 а.п.7).
Посилання сторони захисту про те, що судом першої інстанції не встановлено, яким чином обвинувачена розпорядилась цінностями ОСОБА_13 та залишком грошей ОСОБА_14 , є безпідставними та суперечать змісту оскаржуваного вироку.
Також суперечать змісту оскаржуваного вироку доводи обвинуваченої та її захисника про те, що суд не надав оцінки протоколу про явку з повинною, а лише послався на цей доказ.
Так, у вироку відображена суть вказаного доказу. Зізнання ОСОБА_6 на начальному етапі розслідування та її сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину враховані судом при призначенні останній покарання як обставина, що його пом`якшує.
З цим погоджується і колегія суддів.

В апеляційних скаргах сторона захисту, а потерпілий - у окремому клопотанні, просять дослідити певні письмові докази, які містяться в матеріалах провадження, в тому числі і за участю спеціаліста - судово-медичного експерта ЗОБСМЕ.
Колегія суддів не знаходить підстав для дослідження доказів, на які вказують учасники провадження, з огляду на таке.
Згідно з вимогами ч.3 ст.404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, якщо вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Згідно з матеріалами провадження, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини провадження та надані сторонами докази, у встановленому законом порядку вирішив всі клопотання учасників провадження, наприкінці судового розгляду ніхто з учасників прорідження не заперечував проти завершення з`ясування обставин провадження і перевірки їх доказами.

У клопотаннях не вказується на будь-які порушення при досліджені доказів.

На думку колегії суддів, вищевказані клопотання обумовлені незгодою учасників провадження, які їх заявили, з прийнятим судовим рішенням і висновками суду, викладеними в цьому рішенні, що, у розумінні положень ч.3 ст.404 КПК України, само по собі не є підставою для повторного дослідження обставин провадження і наявних у провадженні доказів при апеляційному розгляді.

Колегія суддів вважає, що висновки суду, викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам провадження, а доводи сторони захисту в апеляційних скаргах про протилежне є непереконливими.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного судом обвинуваченій ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості, колегія суддів звертає увагу на таке.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.
Покарання обвинуваченій ОСОБА_6 за п.6 ч.2 ст.115 КК України призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також особи обвинуваченої, яка є особою молодого віку, що свідчить на користь достатніх можливостей для переоцінки вчинених дій, усвідомлення значущості моральних та соціальних цінностей; її позитивну характеристику з місця проживання, наявність усталених соціальних зв`язків, що у сукупності вказує на достатній рівень її соціалізації.
Відсутність захворювань, що становлять небезпеку для оточення, також свідчить на користь передумов для виправлення обвинуваченої та можливості її звернення до моральних та соціальних цінностей.
Суд обґрунтовано визнав обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , - вчинення злочину відносно особи похилого віку.
Як вже зазначено вище, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, судом визнано сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину та зізнання обвинуваченої на начальному етапі розслідування.
При цьому суд першої інстанції виходив з того, що підтвердженням зазначеного є вказівка обвинуваченої на місця схову знаряддя злочину, а також викрадених матеріальних цінностей, завдяки чому органом досудового розслідування були здійснені першочергові невідкладні процесуальні дії, і злочин було розкрито; незважаючи на те, що ОСОБА_6 і не з`явилась до правоохоронних органів для подання цієї заяви самостійно, проте ця заява зроблена останньою добровільно, до її викриття посадовими особами органу досудового розслідування і набуття нею статусу підозрюваної.
Приймаючи до уваги зазначене, а також те, що з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти 30 квітня 2013 року пройшов значний період часу, протягом якого, обвинувачена нових кримінальних правопорушень не вчиняла та до кримінальної відповідальності не притягалась, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, тобто буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для задоволення апеляційних скарг також не вбачає, оскільки доводи, викладені в зазначених скаргах, правильності висновків суду не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.7-9, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_8 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 січня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винною та засуджено за п.6 ч.2 ст.115 КК України, та виправдано за ч.4 ст.187 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4