Справа № 372/160/17
УХВАЛА
про продовження дії запобіжного заходу

23 березня 2020 року Колегія суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддя - ОСОБА_2

суддя - ОСОБА_3

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду м. Біла Церква кримінальне провадження № 0001184 від 25 серпня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Брянка Луганської області, освіта середня, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Брянківського районного суду Луганської області від 01 липня 2010 року за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком п`ять років з конфіскації майна,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 186, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України,

У С Т А Н О В И В:

12 березня 2020 року у провадження колегії суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області після автоматизованого розподілу справ надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0001184 від 25 серпня 2016 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.

16 березня 2020 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст.384 КПК України, головуючим роз`яснено обвинуваченому можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, однак ОСОБА_5 наполягав на колегіальному розгляді кримінального провадження.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважає за необхідне призначити провадження до судового розгляду, заявив клопотання у якому просить продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів.

Обвинувачений, захисник не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, питання щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів покладають на розсуд суду.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_5 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Підсудність Білоцерківському міськрайонному суду Київської області визначена Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у судове засідання.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, потерпіла, захисник, обвинувачений, свідки.

До обвинуваченого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого закінчується 28 березня 2020 року.

Завершити судовий розгляд обвинувального акта до вказаної дати не вбачається за можливе.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор, просив продовжити застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник та обвинувачений просили вирішити зазначене питання на розсуд суду.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у Кодексі передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ст.ст. 131, 176, 183 КПК України).

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним з обмеженням конституційного права особи на свободу, який полягає в примусовій ізоляції обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе: наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1, 2 ст. 194 КПК України).

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор має викласти обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Суд зазначає, що існує достатньо підстав вважати, що опинившись на волі, обвинувачений може переховуватись від слідства, суду, адже він офіційно не працевлаштований, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки та існує обґрунтована підозра у вчиненні ним злочинів, за які законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі, він може незаконно впливати на потерпілу та свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже не має постійного джерела доходів.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а тому вважає за необхідне продовжити їм строк тримання під вартою на 60 днів.

Враховуючи надмірну навантаженість суддів колегії, призначити судовий розгляд у строки передбачені ч.2 ст.316 КПК України не уявляється за можливим.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 350, 369, 371, 372 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, п.9 ч.2 ст.115 КК України, на 19 травня 2020 року об 11 годині 00 хвилин.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, потерпілу, захисника, обвинуваченого, свідків.

Застосувати запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 21 травня 2020 року включно.

Ухвала підлягає оскарженню в частині застосування запобіжного ззаходу в порядку та строки передбачені ст. 395 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3