Справа № 686/1034/20
Провадження № 1-кп/686/851/20
24 листопада 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 -адвоката ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
захисника ОСОБА_12 ,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пархомівці, Хмельницького району, Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, інваліда ІІ групи, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків та без ознак консолідації, косопоперечного перелому лівої ключиці зі зміщенням уламків та без ознак консолідації, перелому правої п`яткової кістки з незначним зміщенням уламків, перелому шилоподібного відростка правої променевої кістки з незначним зміщенням, що за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я;
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді багато уламкового перелому тіла правої сідничної кістки в ділянці кульшової западини та ості сідничної кістки, задньо-верхнього вивиху правого стегна, уламкового перелому нижньої третини діафізів обох кісток лівого передпліччя зі зміщенням та набряку м`яких тканин в його проекції, що за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я;
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого задньо-верхнього вивиху правої стегнової кістки, що за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я;
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла грудини із незначним зміщенням, поверхневих саден шкіри та набряку м`яких тканин в ділянці грудини, що за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_11 , своїми діями порушив вимоги правил безпеки дорожнього руху, передбачені пп. 10.1, 16.13 Правил, зміст яких полягає у наступному:
- п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 16.13 Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв.
В результаті порушення водієм ОСОБА_11 вищевказаних вимог пп. 10.1, 16.13 Правил знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками - заподіянням тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Таким чином, ОСОБА_11 своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.
Вина обвинуваченого у вчиненому злочині, крім його показань та показань потерпілих, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Місце інциденту, розташування транспортних засобів після зіткнення, дорожня обстановка, дорожні умови, а також пошкодження транспортних засобів зафіксовані у протоколах огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.09.2018, схемі, ілюстративною таблицею до нього та диском з відеозаписом до нього. Правильність відображення у вказаних документах цих даних та місця розташування транспортного засобу ніким з учасників судового провадження не оспорюється.
Даними викопіювання з проекту організації дорожнього руху з дислокацією дорожніх знаків та дорожньої розмітки автомобільної дороги М-12 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» в межах с. Пирогівці Хмельницького р-ну Хмельницької обл., на 285 км., де відбулась дорожньо-транспортна пригода.
Факт отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень в результаті дій ОСОБА_11 підтверджується даними висновку експерта № 808 від 01.10.2019, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків та без ознак консолідації, косопоперечного перелому лівої ключиці зі зміщенням уламків та без ознак консолідації, перелому правої п`яткової кістки з незначним зміщенням уламків, перелому шилоподібного відростка правої променевої кістки з незначним зміщенням, саден шкіри голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, що могло утворитися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі конструкційні частині салону автомобіля, не виключено, в час та за обставин вчинення ДТП вчиненого 04.09.2019. Дані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Факт отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень в результаті дій ОСОБА_11 підтверджується даними висновку експерта № 809 від 01.10.2019, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді багато уламкового перелому тіла правої сідничної кістки в ділянці кульшової западини та ості сідничної кістки, задньо-верхнього вивиху правого стегна, уламкового перелому нижньої третини діафізів обох кісток лівого передпліччя зі зміщенням та набряку м`яких тканин в його проекції, що могло утворитися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі конструкційні частині салону автомобіля, не виключено, в час та за обставин вчинення ДТП вчиненого 04.09.2019. Дані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Факт отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень в результаті дій ОСОБА_11 підтверджується даними висновку експерта № 807 від 01.10.2019, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого задньо-верхнього вивиху правої стегнової кістки, що могло утворитися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі конструкційні частині салону автомобіля, не виключено, в час та за обставин вчинення ДТП вчиненого 04.09.2019. Дані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Факт отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень в результаті дій ОСОБА_11 підтверджується даними висновку експерта № 762 від 01.10.2019, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла грудини із незначним зміщенням, поверхневих саден шкіри та набряку м`яких тканин в ділянці грудини, що могло утворитися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі конструкційні частині салону автомобіля, не виключено, в час та за обставин вчинення ДТП вчиненого 04.09.2019. Дані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Речовим доказом, яким визнано: DVD-R диск із відеозаписом обставин ДТП з приміщення, що розташоване по АДРЕСА_2 .
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_11 , який допустив порушення вимог пунктів пп. 10.1, 16.13 Правил. Вищевказані порушення вимог Правил допущені ОСОБА_11 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричиненням потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Вищевказані докази дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, зібрані по справі, суд знаходить винуватість обвинуваченого в межах висунутого обвинувачення, відповідно до ст. 337 КПК України, доведеною повністю.
Суд критично ставиться до позиції обвинуваченого про те, що ДТП мало місце в результаті того, що потерпілий перевищив швидкість руху.
Така позиція обвинуваченого суперечить пп. 10.1, 16.13.1 ПДР України, при тому, що останній сам визнає, що він при повороті ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху і там відбулась ДТП.
Саме така версія подій цілком узгоджується із дослідженими у справі доказами.
Крім того, безпідставною є позиція обвинуваченого про його невинуватість у вчиненні злочину з тих підстав, що саме потерпілий перевищив дозволену швидкість руху.
Показання обвинуваченого про його непричетність до вчинення злочину, суд розцінює як намір уникнути відповідальності і до уваги не приймає, оскільки вони суперечать послідовним показанням потерпілих та іншим вищенаведеним доказам.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_11 є інвалідом ІІ групи, добровільно частково відшкодував заподіяну шкоду потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_11 судом не встановлено.
Згідно із ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди враховують не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
З врахуванням таких обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину (добровільне часткове відшкодування заподіяну шкоду потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вперше притягнення ОСОБА_11 до відповідальності), досудову доповідь, згідно якої виправлення ОСОБА_11 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та він не становить високої небезпеки для суспільства, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції Закону України № 586-VI від 24.09.2008 чинній на час вчинення кримінального правопорушення) у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки вищевказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. На думку суду дана міра покарання є справедливою, необхідною і достатньою для запобігання вчинення винним правопорушень у майбутньому.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил з боку обвинуваченого, що спричинило чотирьом потерпілим тілесні ушкодження середньої тяжкості, а тому приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк два роки.
На думку суду дана міра покарання є справедливою, необхідною і достатньою для запобігання вчинення винним правопорушень у майбутньому.
При вирішенні цивільних позовів потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно із ч. 2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на користь позивача та обсяг відповідальності, який покладається при її відшкодуванні на відповідача, суд виходить із наступного.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди винним в якій визнано обвинуваченого ОСОБА_11 потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 була завдана моральна шкода, що полягає в перенесених ними моральних стражданнях внаслідок спричинених ДТП тілесних ушкоджень, вимушених змінах звичного для них способу життя. Крім того, ОСОБА_5 поніс витрати при визначенні оцінки матеріальних збитків (пошкодженого транспортного засобу) та послуг евакуатора.
Позовні вимоги ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в частині відшкодування недоотриманої заробітної плати від тривалої втрати працездатності та витрат на пальне задоволенню не підлягають, оскільки матеріали справи, в порушення ст. ст. 10, 60 ЦПК України не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних позовних вимог з посилання на відповідні норми права.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові.
Враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком, суд вважає за можливе накладений арешт скасувати.
Крім того, з ОСОБА_11 підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення експертиз по справі в сумі 3140 грн. 20 коп., що підтверджуються відповідними довідками.
Питання про долю речового доказу суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції Закону України № 586-VI від 24.09.2008 чинній на час вчинення кримінального правопорушення), та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 3140 (три тисячі сто сорок) грн. 20 коп.
Речовий доказ: автомобіль марки ZYL» моделі «4331» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання під розписку директору ДП ДГ «Зоря» ОСОБА_15 », - повернути власнику ОСОБА_14 .
Речовий доказ: DVD-R диск із відеозаписом обставин ДТП з приміщення, що розташоване по вул. Гайдара, 1 в с. Пирогівці Хмельницького р-ну Хмельницької обл., який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити при справі.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: