Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

02 вересня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за клопотанням слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000463 від 09 серпня 2020 року за ч.3 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 11 серпня 2020 року, ?
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 11 серпня 2020 року клопотання слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволено.

Застосовано до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль, Костопільського району Рівненської області, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою постановлено рахувати з моменту затримання, тобто з 06 год. 37 хв. 09 серпня 2020 року.
Строк дії ухвали визначено до 06 год. 37 хв. 07 жовтня 2020 року.
Визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України.
Розмір застави визначено у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 84080 грн.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 покликається на необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вважає, що застосований запобіжний захід не є співрозмірний з ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог ст. 194 КПК України.
Вказує, що визначений розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_5 , який ніде не працює, джерела доходу не має.
На думку захисника, в даному випадку запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України можливо і шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Зазначає, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, де він і проживав до моменту його затримання.
Просить ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 11 серпня 2020 року скасувати.
У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 не підлягає до задоволення з таких підстав.
У ч.1 ст.131 КПК України вказано, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу. Пунктом 5 ч.2 даної статті передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З матеріалів провадження вбачається, що 09 серпня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні крадіжки, вчиненій повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у житло, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст. 194 КПК України слідчий суддя суду першої інстанції правомірно встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину, що підтверджується долученими матеріалами кримінального провадження, а також існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, доведеність слідчим та прокурором недостатності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, що на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатнім для застосування щодо підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховано обставини вчинення злочину, відомості про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, не навчається, проживає сам, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, востаннє вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 14 листопада 2016 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, те, що на розгляді судів першої та апеляційної інстанцій перебувають кримінальні провадження за фактами вчинення останнім злочинів проти власності, що свідчить про недостатню міцність його соціальних зв`язків та про те, що останній на шлях виправлення, після відбуття покарання не став, на підставі чого слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що у разі незастосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує ймовірність настання ризиків того, що останній спробує переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення та про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Наведені в апеляційній скарзі та судовому засіданні апеляційної інстанції захисником ОСОБА_6 доводи щодо перевірки слідчим суддею не в повній мірі обгрунтованості підозри, наявності у підозрюваного ОСОБА_5 постійного місця проживання та можливості, на думку захисника і підозрюваного, в даному випадку запобігання настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно останнього, що було предметом оцінки і судом першої інстанції, на думку колегії суддів, не зменшують встановлені у кримінальному провадженні ризики, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.
На думку колегії суддів судом визначено розмір застави у відповідності до чинного законодавства, з врахуванням практики ЄСПЛ, який достатньою мірою гарантував би виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, а тому доводи сторони захисту щодо завідомо непомірного розміру застави для обвинуваченого, є необґрунтованими.
За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням відповідного розміру застави, який, на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.
Доказів на спростування висновків слідчого судді захисником в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 11 серпня 2020 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3