Справа № 472/867/20
Веселинівський районний суд Миколаївської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2020 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Веселинове Миколаївської області кримінальне провадження, внесене 02.06.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000181, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Карнагорове, Березівського району Одеської області, не працює, із середньою освітою, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимий.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акта, затвердженого прокурором 17 серпня 2020 року, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за таких підстав:

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках порядку, що встановлюється нормативно правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади. Діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці І Переліку, на території України забороняється, за винятком діяльності з використання рослин, включених до таблиці І Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону, а також діяльність з культивування та використання рослин, включених до списку N 3 таблиці І Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтею 15 цього Закону.

Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць ІІ і ІІІ Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці ІV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом.

Так, в червні 2020 року, точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, ОСОБА_3 знаходячись на території городу власного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 помітив кущі дикорослої коноплі та, достовірно знаючи, що з листя кущів коноплі кустарним способом можна виготовити наркотичний засіб канабіс, з метою особистого вживання в подальшому шляхом куріння без мети збуту, зірвав дані кущі коноплі. Після цього ОСОБА_3 приніс раніше зірвані кущі коноплі з городу на горище свого домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та зберігав їх там для подальшого особистого вживання шляхом куріння без мети збуту.

30.06.2020 під час обшуку території домоволодіння ОСОБА_3 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції в присутності понятих на горищі житлового будинку даного домоволодіння було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору.

Згідно з висновком експерта №1338 від 07.07.2020 надана на експертизу речовина рослинного походження має анатомо морфологічні ознаки рослини коноплі, а саме: корені, центральні стебла, гілки, листя та верхівки (суцвіття): відділений об`єкт верхівки (суцвіття) та листя містять у своєму складі тетрагідроканабінол та є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу у перерахунку на суху речовину становить 86,159 г.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

17 серпня 2020 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні була укладена угода між прокурором Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості, згідно якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Крім того, сторони даної угоди погодили між собою, що обвинувачений ОСОБА_3 понесе покарання за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік з покладенням на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених пунктами п. п. 1,2 ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, визнав повністю. Суду пояснив, що уклав угоду добровільно, без будь-якого примусу, погроз або застосування насильства, йому зрозумілі права, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення та покарання, яке буде призначене йому на підставі укладеної угоди, з мірою покарання узгодженою з прокурором погодився, на розгляді справи в загальному порядку не наполягав. Просив суд затвердити досягнуту угоду.

Захисник ОСОБА_5 просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону, йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Статтею 469 КПК України передбачено, що Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Вивчивши зміст угоди, допитавши обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вказана угода відповідає положенням ст. 472 КПК України, укладена стосовно кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до кримінального проступку, сторонам зрозумілі положення ст.ст. 394, 474, 476 КПК України та обмеження у зв`язку з затвердженням вказаної угоди на досягнутих в ній умовах, міра покарання визначена сторонами угоди у відповідності до санкції ч. 1 ст. 309 КК України є обґрунтованою.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України витрати, пов`язанні із залученням експертів за проведення експертизи покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 17 серпня 2020 року між прокурором Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню внесеному 02 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000181 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України - затвердити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, призначивши узгоджену сторонами міру покарання у виді обмеження волі на строк 1 /один/ рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбуття покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 /один/ рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 на період іспитового строку наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_1 , на користь держави, витрати за проведення експертизи у сумі 817 /вісімсот сімнадцять/ гривень 25 /двадцять п`ять/ копійок.

Речові докази по справі: канабіс - вагою 86,542 г.; корені, центральні стебла, основи бічних гілок - масою 212 г., що знаходяться в камері зберігання речових доказів Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_1