Провадження № 11-кп/824/3297/2020 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції під час трансляції з Державної установи «Київський слідчий ізолятор»,

захисника ОСОБА_7
секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Ватутінського районного суду м.Києва від 10.11.1995 за ч.3 ст.140, ч.3 ст.142 КК України (в редакції 1960 року) на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна
- вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 10.08.2001 за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, 94, 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 27.12.2001 року Апеляційним судом м.Києва вирок приведено у відповідність з чинним законодавством та засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 94, 42, 43 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільненого 18.09.2013 з Білоцерковської виправної колонії №35 за постановою Білоцерківського міського суду Київської області від 10.09.2013, умовно-достроково, невідбута частина покарання 2 роки 7 місяців 11 днів,
визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.187 КК України та призначено йому покарання за ч.3 ст.186 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, за ч.2 ст.187 КК України у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Крім того, даним вироком суду вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у приміщення, тобто у вчиненні злочину, передбаченого за ч.3 ст.186 КК України, унападі з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за наступних обставин.
28.05.2019 приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 перебуваючи в гральному закладі «Космолот» по вул. Алма-Атинській, 107/2, в м. Києві та побачивши у ОСОБА_9 гаманець, в якому знаходились грошові кошти, вирішив вчинити напад з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , достовірно будучи впевненим, що в ОСОБА_9 знаходиться гаманець з грошовими коштами, відкликав останнього з приміщення грального закладу «Космолот» на вихід, де раптово застосовуючи насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, наніс близько десяти цілеспрямованих потужних ударів руками в обличчя потерпілого ОСОБА_9 , від яких збив останнього з ніг, подолавши таким чином волю до опору з боку потерпілого, завдавши легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В подальшому ОСОБА_6 з метою заволодіння чужого майна, розірвавши кишеню штанів, потерпілого ОСОБА_9 , заволодів шкіряним гаманцем, вартістю 300 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 7000 гривень. Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_6 29.05.2019, приблизно о 02 годині 50 хвилин, перебував біля приватного будинку №41 по вул. Марганецькій в м. Києві, де у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в приміщення, обравши об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходиться в приміщенні гаражу вищевказаного домоволодіння.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, незаконно проник в приміщення гаражу, звідки повторно таємно викрав електричну болгарку марки Дніпро-М моделі МШК-1150Р, вартістю 616,67 гривень, що належить ОСОБА_10 .
Після чого, ОСОБА_6 направився на вихід з гаража, утримуючи вищевказану болгарку під рукою, де на вулиці на території домоволодіння його злочинні дії були помічені з боку потерпілої ОСОБА_10 .
В подальшому на вимогу ОСОБА_10 зупинитись та повернути викрадене майно, ОСОБА_6 нецензурно висловився до неї та усвідомлюючи, що його злочинні дії викриті та вже носять відкритий характер, з метою подальшого утримання викраденої електричної болгарки марки Дніпро-М моделі МШК-1150Р при собі з місця вчинення злочину з нею втік, а на місці загубив власний мобільний телефон.
Таким чином, ОСОБА_6 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 616,67 гривень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 посилаючись на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року скасувати, а кримінальне провадження закрити.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що суд першої інстанції визнаючи його винуватими у вчиненні інкримінованих злочинів, належним чином не врахував та не надав оцінки всім обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги подані ним під час судового розгляду клопотання про визнання висновку експерта № 042-1267-2019 щодо тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_9 та висновку товарознавчої експертизи, щодо ринкової вартості викраденого товару недопустимим доказом. Вказує, що відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені з порушенням процесуальних строків визначених ст. 214 КПК України, що свідчить про те, що всі слідчі дії під час досудового розслідування проводились з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Окрім того, апелянт зазначає, що під час досудового розслідуванням було порушено його право на захист.

Також обвинувачений ОСОБА_6 вказує на те, що суд першої інстанції посилаючись у вироку, як на доказ його вини, на рапорт працівника поліції щодо виїзду 28.05.2019 на місце події за викликом потерпілого ОСОБА_9 , не врахував розбіжностей щодо часу скоєння злочину, та суми викрадених коштів. Так, згідно рапорту, виклик про скоєння злочину було отримано о 07 годині 24 хвилин, при цьому сам злочин було вчинено о 08 годині 02 хвилин, окрім того в зазначеному рапорті вказано про те, що у потерпілого ОСОБА_9 було викрадено грошові кошти у сумі 5000 гривень, така ж сума була внесена і до ЄРДР, проте обвинувачують його у викраденні у потерпілого коштів у сумі 7000 гривень.
Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно було взято до уваги неправдиві показання потерпілого ОСОБА_9 щодо послідовності виходу його та потерпілого із грального закладу «Космолот», що підтверджується відеозаписом камер спостереження із зазначеного грального закладу.
Також апелянт вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що показання потерпілої ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 надані ними в судовому засіданні та під час досудового розслідування щодо технічного стану та вигляду болгарки є суперечливими та не узгоджуються між собою.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисника, які підтримали подану апеляційні скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України за обставин, викладених у вироку обґрунтований сукупністю досліджених в судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку.

Зокрема, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. ст. 187 КК України підтверджуються детальними та послідовними показаннями допитаного в судовому засіданні суду першої інстанції потерпілого ОСОБА_9 , який показав, що 28.05.2019 приблизно о 07 годині 00 хвилин після того, як він вийшов з грального закладу «Космолот» та перебував на сходинках біля закладу, обвинувачений ОСОБА_6 , який стояв позаду, наніс йому удар в голову, від якого він втратив рівновагу та впав. Потім обвинувачений наніс йому ще удари в голову і, вирвавши задній карман, заволодів гаманцем з коштами в сумі 7000 гривень, після чого втік. При цьому потерпілий вказав, що удари наносив і коштами заволодів саме ОСОБА_6 , оскільки після першого удару він озирнувся і побачив саме його.

Також, суд першої інстанції правильно послався на підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК Українина показання допитаної в судовому засіданні суду першої інстанції потерпілої ОСОБА_10 , яка показала, що вніч на 29.05.2019 перебуваючи у себе в дворі з сестрою та сусідом вона побачила, як раптом з гаражу вийшов обвинувачений ОСОБА_6 в якого з-під кофти висів шнур електричної болгарки, яку вона особисто придбала з сином у магазині «Епіцентр». Також потерпіла зазначила, що, так як вилку (розетку) болгарки було перероблено на євророзетку і подовжено шнур, тому вона одразу зрозуміла, що обвинувачений ОСОБА_6 тримає під кофтою саме її болгарку. На вимогу повернути викрадене обвинувачений не відреагував, висловився нецензурно та швидко вийшов з двору. Після того, як ОСОБА_6 втік, вона знайшла біля двору мобільний телефон, який було вилучено у неї працівниками поліції, про що складено протокол.
Взято до уваги судом першої інстанції і показання свідка ОСОБА_13 , який показав, що 29.05.2019 він перебуваючи у дворі ОСОБА_14 та спілкуючись з нею та її сестрою помітив, як раптом з гаражу вийшов обвинувачений та швидко прослідував до виходу з двору. Він гарно бачив обличчя ОСОБА_6 і те, що у нього з-під спортивної куртки, якою він щось прикривав, звисав шнур від болгарки. Разом з сином потерпілої вони намагалися його наздогнати, однак, поки вибігли, не зрозуміли, де він дівся. Повертаючись до двору вони побачили ОСОБА_6 під автомобілем «Таврія», що стоїть з двором ОСОБА_15 . Син потерпілої дістав його з-під автомобіля але потім обвинувачений втік. Під автомобілем залишився телефон обвинуваченого. Вони викликати працівників поліції, які згодом затримали ОСОБА_6 .
Проаналізовано судом першої інстанції і показання свідка ОСОБА_11 - сина потерпілої ОСОБА_10 , який показав, що 29.05.2019 він знаходився у будинку, а мама з тіткою і сусідом відпочивали у дворі. Раптом в будинок забігла тітка і сказала, що хтось вийшов з гаражу. Він вибіг у двір і разом з сусідом на вулицю, де почали шукати невідомого, який проник до них у домоволодіння. Поряд з їх двором стояв його автомобіль, під яким вони побачили ОСОБА_6 та дістали його з відти. При ньому була їх болгарка, яку він впізнав оскільки, лише у нього на районі є така. Потім ОСОБА_6 втік з болгаркою, а вони викликали працівників поліції. Також вони знайшли під автомобілем телефон ОСОБА_6 , який передали працівникам поліції.
Показання зазначених потерпілих та свідків суд першої інстанції дослідивши в порядку передбаченому кримінальним процесуальним законом, безпосередньо сприймаючи їх показання під час судового засідання, обґрунтовано визнав допустимими та достовірними, оскільки вони є логічними, послідовними і такими, що узгоджуються між собою та з достатньою повнотою спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо відсутності доказів його непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Крім того, показання наведених вище потерпілих і свідків повністю узгоджуються з іншими, долученими до матеріалів кримінального провадження і безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, які доповнюють один одного та в своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Зокрема, судом першої інстанції досліджено, висновок експерта №042-1267-2019 відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлено тілесне ушкодження, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я понад 6 але менш ніж 21 добу. (том 1 а.с.110-116).
Досліджено судом першої інстанції і висновок експерта №13-1/1255 від 18.07.2019, згідно якого ринкова вартість викраденого товару, а саме електричної болгарки, марки Дніпро-М МШК-1150Р на час вчинення злочину, тобто на 29 травня 2019 року, становила 616,67 гривень (том 1 а.с. 133-136).

Взято до уваги і витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0004334 від 29.05.2019 року (том 1 а.с.98) та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0004330 від 29.05.2019 року (том 1 а.с.99),
Проаналізовано судом першої інстанції і дані протоколу прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 28.05.2019 року, згідно якого останній повідомив, що 28.05.2019 року, приблизно о 7.00 годині по АДРЕСА_2 наглядно знайомий хлопець, на прізвисько ОСОБА_16 побив та відкрито заволодів грошовими коштами (том 1 а.с.100).
Дані протоколу огляду місця події від 28.05.2019 з ілюстрованою таблицею до нього, згідно яких на сходах грального закладу «Космолот» по вулиці Алма-Атинській, 107/2, у м.Києві, були виявлені плями бурого кольору (том 1 а.с.101-102).
Досліджено судом і протокол огляду від 13.07.2019 в ході якого було оглянуто DVD-диск з відеозаписом з камер спостереження за 28.05.2019 грального приміщення «Космолот» за адресою: АДРЕСА_2 , за участю потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що на відеозаписах зображений саме він та обвинувачений ОСОБА_6 , камерами зафіксовано, як він разом з ОСОБА_6 знаходився в приміщенні грального закладу «Космолот» та після виходу з нього ОСОБА_6 завдав йому тілесних ушкоджень та, розірвавши задній карман, заволодів гаманцем з грошовими коштами (том 1 а.с.117-118, 188).
Взято до уваги і направлення потерпілого ОСОБА_9 на судово-медичне обстеження від 28.05.2019 року (том 1 а.с.103), та копію карти виїзду швидкої медичної допомоги (форма №110/о) від 28.05.2019 року за №495 до ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , надану директором Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва на запит слідчого від 01.07.2019 (том 1 а.с.108-109).

Досліджено судом першої інстанції і протокол прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 29.05.2019 (том 1 а.с.119).
Фактичні дані протоколу огляду місця події від 29.05.2019, згідно якого було оглянуто гаражне приміщення за адресою: АДРЕСА_3 (том 1 а.с.120-122).

Надано оцінку і фактичним даним, що містяться в протоколі огляду місця події від 29.05.2019 з ілюстративною таблицею до нього, в ході якого у потерпілої ОСОБА_10 у присутності понятих було вилучено мобільний телефон марки «Хуавей», чорного кольору, який зі слів потерпілої вона знайшла біля свого будинку в момент, коли раніше знайомий чоловік на ім`я ОСОБА_17 намагався втекти з місця події з викраденим майном. (том 1 а.с.123-126),а також протоколу огляду речей від 13.07.2019 року з фототаблицею до нього згідно якого, при ввімкненні та огляді мобільного телефону марки «Хуавей», чорного кольору, сенсорного типу виявлено файл фотографії ОСОБА_6 та довідки про присвоєння йому ідентифікаційного коду № НОМЕР_1 (том 1.а.с.127-129).

Досліджено судом першої інстанції і рапорт поліцейського роти №3 батальйону №2 полк №2 УПП в м.Києві ДПП ОСОБА_18 щодо виїзду 28.05.2019 року на місце події за викликом потерпілого ОСОБА_9 та рапорт заступника роти №3 батальйону №2 полку №7 з обслуговування лівого берега УПП в м.Києві ОСОБА_19 щодо обставин виїзду на місце події по вул.Марганецькій, 41, у м.Києві (том 1 а.с.186-187).
Проаналізовано судом першої інстанції і протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.05.2019, відповідно до якого ОСОБА_6 було фактично затримано 29.05.2019 року о 02-50 годині (том 1 а.с.183-184) та протокол особистого обшуку ОСОБА_6 як особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.05.2019 року (том 1 а.с.185), а також протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.08.2019, відповідно до якого ОСОБА_6 було фактично затримано 13.08.2019 о 22-10 годині на підставі ухвали слідчого судді від 23.07.2019 (том 1 а.с.55-57).
Таким чином, судом першої інстанції, всупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 ,всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
З огляду на наведені докази суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.187 КК України та вмотивовано не прийняв до уваги доводи обвинуваченого щодо його непричетності до вчинення злочинів та розцінивши таку позицію, як спосіб захисту від предявленого йому обвинувачення та бажанням уникнути кримінальної відповідальності за скоєні кримінальні правопорушення, з чим погоджується і колегія суддів.
Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про неправдивість показань потерпілого ОСОБА_9 , то на переконання колегії суддів, вони не заслуговують на увагу, оскільки наданні потерпілим показання є послідовними, логічними, містять відомі йому обставини кримінального провадження, будь-яких даних щодо недостовірності його показань матеріали провадження не містять. При цьому посилання обвинуваченого, на те, що на відеозаписі із камери спостереження грального закладу «Космолот», зображено, що він перший виходить з закладу, а потерпілий ОСОБА_9 йде за ним, жодним чином не спростовують висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також не свідчать про недостовірність показань потерпілого.
Також, на переконання колегії суддів не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого щодо не розгляду його клопотань про визнання висновку експерта № 042-1267-2019 щодо тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_9 та висновку товарознавчої експертизи, щодо ринкової вартості викраденого товару недопустимим доказом, оскільки суд першої інстанції зазначені клопотання обвинуваченого розглянув та обґрунтовано дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки зазначені експертизи проведені у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, з додержанням вимог ст. 242-244 КПК України, за змістом відповідають вимогам ст. 101, 102 КПК України, а тому, фактичні дані зазначені у даних висновках є допустимими доказами в даному кримінальному провадженні.
Не вбачає колегія суддів і порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_6 . Так, з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину вбачається, що ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України 29 травня 2019 року, з моменту затримання ОСОБА_6 було роз`яснено його права, передбачені ч.3 ст. 42 КПК України та повідомлено орган, уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги, а саме Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києва про затримання гр. ОСОБА_6 та призначено захисника ОСОБА_20 , також після затримання ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23.07.2019 ОСОБА_6 були роз`ясненні його права, передбачені ч.3 ст. 42 КПК України та залучено захисника ОСОБА_21 , що підтверджується протоколом затримання особи, обвинуваченої у вчиненні злочину від 14 серпня 2019 року. Отже, доводи обвинуваченого про порушення його права на захист під час досудового розслідування, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Посилання обвинуваченого на те, що судом першої інстанції не було враховано, що надані під час досудового розслідування та в судовому засіданні показання потерпілої ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 є суперечливими, на переконання колегії суддів вони не заслуговують на увагу, з огляду на те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, при цьому, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них.
Посилання обвинуваченого на те, що час вчинення інкримінованих йому злочинів не узгоджується з часом отримання виклику працівниками поліції відповідно до рапортів поліцейського роти №3 батальйону №2 полк №2 УПП в м.Києві ДПП ОСОБА_18 та заступника роти №3 батальйону №2 полку №7 з обслуговування лівого берега УПП в м.Києві ОСОБА_19 , жодним чином не спростовує обставини вчинення кримінальних правопорушень щодо потерпілого ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_10 , а також час, місце та спосіб їх вчинення, зазначені у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, які об`єктивно узгоджується з чіткими, логічними та послідовними показаннями потерпілих, свідків, та інших досліджених в судовому засіданні доказами.
Не вбачає колегія суддів і порушення процесуальних строків внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, визначених ст. 214 КПК України.
При перевірці матеріалів кримінального провадження, будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування вироку суду не встановлено.
Відповідає вимогам статті 65 КК України і призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання, розмір якого обраний з урахуванням ступеню тяжкості вчинених ним злочинів, даних про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, характеризується з негативної сторони, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, стан здоров`я та відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, а також відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, а саме рецидив злочинів.Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, в межах, установлених санкцією ч. 3 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, з яким колегія суддів погоджується.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
Судді:

_______________ _________________ ________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4