Провадження №1-кп/748/80/20
Справа № 748/2852/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2020 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08 червня 2019 року за № 0000505, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, із професійно-технічною освітою, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-03.11.2003 року Дрогобицьким міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 296, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі постанови Дубненського міського суду Рівненської області від 17.07.2006 року умовно-достроково звільнений з приміткою ст. 107 КК України з не відбутим строком 1 рік 2 місяці 4 дні;

-04.05.2012 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік;

-01.08.2013 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік;

-24.10.2013 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці, 13.06.2014 року звільнений на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію», по вироку Березанського районного суду Київської області від 05.06.2014 року;

-04.02.2015 року Чернігівським районним судом Чернігівської області ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;

-04.08.2015 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, 21.05.2018 року звільнений у зв`язку із відбуттям строку покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

08 червня 2019 року в обідній час, ОСОБА_3 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, наніс як мінімум один удар правою ногою в ліву частину тулуба ОСОБА_6 , заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота із розривом селезінки, ускладненої внутрішньочеревною кровотечею, які згідно висновку експерта № 248 від 07.08.2019 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, а також не менше двох ударів кулаками в ділянку голови ОСОБА_6 , заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді синців, саден та забиття м`яких тканин голови, які згідно висновку експерта № 248 від 07.08.2019 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред"явленому обвинуваченні визнав та пояснив, що він співмешкає з потерпілою. В один з днів червня 2019 року потерпіла пішла з дому та він виявив, що зникли гроші. Він почав її шукати та знайшов у знайомих, де потерпіла вживала спиртні напої. На емоціях він вдарив потерпілу ногою в живіт та двічі рукою в лице. Потерпіла впала. Він вимагав, щоб потерпіла повернула гроші. В цей час зайшла подруга потерпілої ОСОБА_7 , він пішов звідти. Каявся у скоєному та обіцяв не вчиняти подібного у майбутньому.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона пішла з дому, де мешкала з обвинуваченим, до друзів. Згодом зателефонував їй обвинувачений та запитав, де вона діла гроші, на що вона відповіла, що не знає. Наступного дня обвинувачений прийшов до друзів, де вона випивала, вони посварилися та ОСОБА_3 її побив. До них підбігла її подруга ОСОБА_7 , після чого обвинувачений пішов. ОСОБА_7 викликала швидку допомогу. Раніше вже було таке, що обвинувачений наносив їй тілесні ушкодження і вона зверталася з цього приводу до поліції.

Заслухавши визнавальні показання обвинуваченого, показання потерпілої, показання свідка, дослідивши зібрані у провадженні докази в їх сукупності, перевіривши доводи сторони обвинувачення та захисту, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_6 .

Так, за заявою ОСОБА_6 від 8 червня 2020 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 червня 2019 року за № 0000505 відносно ОСОБА_3 за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Згідно висновоку експерта № 248 від 5 липня 2019 року у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми живота з розривом селезінки, ускладненої внутрішньочеревною кровотечею, синців, саден та забиття м`яких тканин голови, котрі виникли від дії тупих твердих предметів, в тому числі і від ударів ногами, кулаками, по механізму удару тиснення та тертя. Закрита травма живота з розривом селезінки, ускладнена внутрішньочеревною кровотечею, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Синці, садна та забиття м`яких тканин голови як усі в сукупності, так і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Закрита травма живота з розривом селезінки, ускладнена внутрішньочеревною кровотечею, по давності утворення, може відповідати даті 8 червня 2019 року. Виходячи з кількості ушкоджень, їх характеру та розташування, можна припустити, що потерпіла могла піддаватися впливу не менше 3 травмуючих дій: як мінімум 1 травмуючої дії в ліву частину тулубу та не менше 2 травмуючих дій в ділянку голови. (а.к.п.78-83)
У провадженні проведено ряд слідчих експериментів із застосуванням технічних засобів фіксації, фото та відео яких було досліджено у судовому засіданні.
Так, згідно протоколу проведння слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 від 9 липня 2019 року та фото таблиці до нього, протоколу проведення слідчого експерименту від 21 серпня 2019 року та відеозапису до протоколу потерпіла розповіла та показала, за яких обставин ОСОБА_3 наніс їй тілесні ушкодження 8 червня 2019 року. (а.к.п.40-45, 50-52)
15 серпня 2019 року та 21 серпня 2019 року було проведено слідчі експерименти за участю свідка ОСОБА_8 . Під час слідчих дії свідок розповіла та показала, за яких обставин вона була свідком нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 (а.к.п.46-49, 53-55)
У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала аналогічні показання, зазначивши, що ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_6 по голові, вона його відтягла, той відпихнувши її знову почав бити потерпілу. Після того, як ОСОБА_3 пішов, вона викликала швидку медичну допомогу.
Крім того, 11 вересня 2019 року проведено слідчий експеримент за участю обвинуваченого, під час якого ОСОБА_3 детально та послідовно розповідав про обставини нанесення потерпілій тілесних ушкоджень 8 червня 2019 року. (а.к.п.87-89)
На підставі ухвали слідчого судді Чернігівського апеляційного суду № 3194 т від 04.09.2019 року була проведена негласна слідча (розшукова) дія в службовому кабінеті ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області із застосовуванням спеціальних технічних засобів фіксації, під час якої зафіксовано спілкування ОСОБА_3 зі співрозмовником, котрому він розповів про обставини нанесення тілесних ушкоджень потерпілій. (а.к.п.90-99)
Аналіз сукупності наведених обставин та доказів, які суд визнає належними та допустимими, дозволяє зробити висновок про те, що вина обвинуваченого у нанесенні потерпілій тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, у судовому засіданні підтверджена повністю і не заперечується самим обвинуваченим.

За таких обставин, суд приходить до переконання щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.121 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність обставин провадження, особу винного, який раніше неодноразово судимий, протягом року 15 разів притягувався до адміністративної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у близьких відносинах.

Крім того, судом враховується досудова доповідь Чернігівської філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, згідно висновіків якої беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також те, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень небезпеки для суспільства (у тому уислі для окремих осіб) оцінюється як високий, застосування до ОСОБА_3 , не пов`язаного з позбавленням волі, не зможе призвести до його остаточного виправлення.
Даний висновок, зокрема, зроблений на дослідженій органом пробації характеристиці ОСОБА_3 за місцем проживання.
Як зазначено в досудовій доповіді, під час спілкування з дільничним офіцером поліції щодо ОСОБА_3 з`ясовано, що останній мешкає разом з матір`ю, з якою вчиняє сварки в стані алкогольного сп`яніння. В усній та письмовій формі надходили скарги на поведінку обвинуваченого від матері та від мешканців селища. Схильний до вчинення правопорушень. Спілкується з особами з антисоціальною поведінкою. З ОСОБА_3 неодноразово проводились бесіди виховного характеру, однак на них він не реагує. Неодноразово був помічений в стані алкогольного сп`яніння. На даний час перебуває під адміністративним наглядом, порушує порядок адміністративного нагляду. Згідно довідки-характеристики з Гончарівської селищної ради, обвинувачений проживає разом з матір`ю. В травні 2018 року прибув до селища з місць позбавлення волі. В даний час не працює. В селищну раду в усній формі надходили скарги на недостойну поведінку ОСОБА_3 . В громадських місцях поведінка не задовільна, вживає спиртні напої.
Враховуючи наведене, обставини провадження та дані про особу обвинуваченого дають суду підстави призначити йому покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Суд погоджується з думкою прокурора щодо відсутності підстав для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.121 КК України, ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді п"яти років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1