СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/536/20
Провадження №1-кп/547/45/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року смт. Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
потерпіла ОСОБА_4 ,
представник потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області відкрито кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Млинівка Полтавського району Полтавської області, громадянин України, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, освіта неповна вища, оператор установки ТОВ "Грандбуд",
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України,

цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,
ВСТАНОВИВ:
26.04.2020 приблизно о 06 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розпочав словесну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У ході сварки обвинувачений ОСОБА_6 , маючи непрямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, перебуваючи у спальній кімнаті, взяв до рук вазон із кімнатною квіткою та кинув його в сторону потерпілої ОСОБА_4 . В результаті цього потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді переривчастого садна по зовнішній поверхні нижньої третини правої гомілки із синцем та припухлістю м`яких тканин навколо нього, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Зазначеними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив щодо потерпілої ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України умисне легке тілесне ушкодження.
Дослідивши та перевіривши у повному обсязі докази у кримінальному провадженні, суд робить висновок, що у провадженні не доведено у діянні ОСОБА_6 прямого умислу на завдання умисного тілесного ушкодження. Його діяння є таким, що вчинене з непрямим умислом.
Так, обвинувачений під час допиту у судовому засіданні провину визнав частково, він жалкує про свій вчинок, просить вибачення у матері, не бажав настання того наслідку, який відбувся внаслідок попадання горщика для вазона у ногу матері, мотив його дій був не таким, на який вказує обвинувальний акт. Він просто кидав вазон на підлогу перед матір`ю. Горщик відскочив від підлоги і вдарив її по нозі.
24 і 25 квітня 2020 року обвинувачений і потерпіла вкотре конфліктували, у т.ч. щодо порядку користування санвузлом у будинку і місця, де був від нього ключ. 26 квітня 2020 року обвинувачений прокинувся від гучної розмови матері по телефону. Вона розповідала сторонній людині який він (обвинувачений) поганий і негідний син. Це обурило обвинуваченого, почалася суперечка і він кинув у бік потерпілої горщик з вазоном. Горщик вдарився об підлогу і рикошетом полетів у ногу матері. Обвинувачений не усвідомлював, що може відбутися саме так.
Обвинувачений визнав повністю цивільний позов у частині матеріальної шкоди у сумі 512,78 грн. Проти стягнення моральної шкоди у сумі 1000,00 грн заперечував, оскільки моральна шкода є взаємною.
Потерпіла під час допиту у судовому засіданні дала показання, що тривалий час конфліктує зі своїм сином (обвинуваченим) щодо домашнього господарства, син поводить себе зверхньо. 26 квітня 2020 року зранку вона була на кухні, телефоном розмовляла зі своїм знайомим, який цікавився про її життя і стосунками з сином. Раптом син відкрив двері зі своєї кімнати, почав бити дверима тумбочку, розбивати посуд, вхопив двома руками вазон і кинув його у бік потерпілої. Горщик вазону потрапив їй у ногу. Потерпіла відчула сильний біль і закричала від болю, потім сіла і викликала поліцію. Син одразу утік з дому. Пізніше повернувся і знову продовжив з нею конфліктувати.
Потерпіла витратила кошти на лікування, досі має болі у нозі, боїться свого сина, втратила спокій через його дії.
Потерпіла бажає, щоб обвинувачений виселився з будинку.
Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 27.04.2020 ОСОБА_4 вказала, що її син ОСОБА_6 26.04.2020 близько 07 год. наніс їй тілесні ушкодження.
Згідно протоколу огляду місця події від 27.05.2020 із домогосподарства, у якому проживають потерпіла і обвинувачений, вилучено горщик для вазона, яким обвинувачений 26.04.2020 кинув у бік потерпілої.
Постановою слідчого від 27.05.2020 горщик для вазона (вазон з-під кімнатної квітки) визнано речовим доказом і передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 14.05.2020 потерпіла ОСОБА_4 вказала, що 26.04.2020 їй зателефонував знайомий ОСОБА_8 , якому потерпіла почала розповідати, що її син ОСОБА_6 псує речі у будинку, побив посуд, поліція безпомічна щодо їх конфлікту, потерпіла хоче звернутися до телепередачі " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". Їх розмову почув син, який був у сусідній кімнаті, він вибіг з кімнати і почав псувати меблі, бити посуд. На зауваження потерпілої "Що ти робиш?" обвинувачений взяв з тумбочки вазон з квіткою і кинув його у потерпілу, влучив у праву ногу трохи вище голіностопного суглобу.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 28.05.2020 обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що прокинувся від гучної розмови матері по телефону, яка скаржилася на нього, принижувала своєю розмовою його гідність. Він вийшов з кімнати і попросив її припинити це, але вона продовжила його принижувати і ображати. Не стримавши себе, обвинувачений двома руками кинув у бік матері горщик з вазоном, який впав на підлогу і від підлоги відскочив та вдарив матір у праву ногу трохи вище гомілки.
Згідно висновку експерта № 37 від 27.04.2020 тілесне ушкодження ОСОБА_9 у вигляді переривчастого садна по зовнішні поверхні нижньої третини правої гомілки із синцем і припухлістю м`яких тканин навколо нього утворилися від не менш як одноразової дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею. Таким предметом міг бути квітковий вазон наповнений землею або будь-який інший предмет із подібною характеристикою. Дані тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Висновком експерта № 37-А/46 від 18.05.2020 вказано, що покази ОСОБА_4 , дані нею під час проведення слідчого експерименту 14.05.2020, відповідають об`єктивним судово-медичним даним, встановленим під час судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_4 .
Висновком експерта № 37-Б/46 від 29.05.2020 вказано, що покази підозрюваного ОСОБА_6 , дані ним в ході проведення слідчого експерименту 28.05.2020, відповідають об`єктивним судово-медичним даним, встановленим під час судово-медичної експертизи ОСОБА_4 .
Обвинувачений є здоровим, на обліку у психіатра, нарколога чи невропатолога не перебуває, має постійне місце роботи, проживає разом із потерпілою у одному будинку, за місцем проживання характеризується нейтрально, кілька разів звертався за медичною допомогою щодо соматизированого розладу, вегетативної дисфункції, цервикалгії.
За зазначених обставин, суд вважає встановленою і доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 в умисному легкому тілесному ушкодженні, а, отже, він є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, та підлягає покаранню за його вчинення.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Суд не погоджується з доводами про те, що зазначених обставин не встановлено, оскільки обвинувачений протягом досудового і судового провадження давав визнавальні показання, сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Єдиною істотною відмінністю є те, що він фактично визнавав і визнав непрямий умисел, а висунуте йому обвинувачення вказує на прямий умисел.
Обставинами, які обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Згідно досудової доповіді обвинувачений і потерпіла мають проблемні стосунки упродовж останніх 15 років, потерпіла бажає, щоб обвинувачений пішов з будинку і придбав собі окреме житло, на що він не має достатньо коштів. Під час суперечки він не втримався від емоцій, схопив вазон і вдарив ним об підлогу, бажаючи припинити словесний напад. Не усвідомлює наслідки своїх дій. Не проти спільного проживання з матір`ю. Потерпіла відмовилася від спілкування з працівником органу пробації. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення і ризик небезпеки для суспільства і окремих осіб оцінюються як середні. Проблемними питаннями залишаються контроль над мисленням і стосунки з рідними.
Обвинувачений заперечив досудову доповідь у частині того, що свої дії він усвідомлює, як і їх наслідки. Вказівка на не усвідомлення наслідків дій є невірною.
При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винного; обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; досудову доповідь; позицію потерпілої і обвинуваченого про бажання припинити конфліктування.
Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності, у т.ч. причини і наслідки дій обвинуваченого щодо потерпілої, характер їх тривалих неприязних відносин, суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень має бути призначене у виді громадських робіт. Призначення менш суворого покарання у виді штрафу є недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, не відповідатиме завданням Кримінального кодексу України, у т.ч. з огляду на тривалі конфліктні відносини потерпілої та обвинуваченого, дві обтяжуючі обставини, позицію потерпілої щодо призначення громадських робіт.
Відповідно до ст.ст. 1166, 1177, 1195 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичної особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла: у цьому провадженні обвинуваченим потерпілій.
Відтак суд повністю задовольняє визнану обвинуваченим позовну вимогу про стягнення з нього на користь потерпілої 512,78 грн майнової шкоди, яка складається з транспортних витрат до судово-медичного експерта, внеску, пов`язаного з судово-медичним дослідженням, витрат на придбання медикаментів.
Суд повністю задовольняє пред`явлений потерпілою до обвинуваченого цивільний позов про стягнення моральної шкоди у розмірі 1000 грн, вважаючи, що потерпілою та належними і допустимими доказами у кримінальному провадженні доведено факт заподіяння потерпілій обвинуваченим моральної шкоди, а саме: протиправним заподіянням тілесних ушкоджень; спричинення моральних і фізичних страждань нанесеними тілесними ушкодженнями; спогадами про протиправну поведінку; заподіянням фізичного болю в результаті нанесення травми.
За змістом ст. 23 ЦК України зазначені обставини є моральною шкодою (фізичний біль і страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; душевні страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; приниження честі та гідності фізичної особи), завданою неправомірними діями обвинуваченого щодо потерпілої, тобто з його вини, одноразове відшкодування якої передбачено ст.ст. 23, 1167, 1168, 1177 ЦК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд не може зменшувати розмір шкоди залежно від матеріального становища особи, яка її завдала, коли шкоду завдано кримінальним правопорушенням.
Речовий доказ: вазон з-під кімнатної квітки повернути потерпілій.
Процесуальні витрати не встановлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про його обрання не подано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 349, 368, 371, 373 376, 392 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, за яким призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.
Цивільний позов задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 512,78 грн майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 1000,00 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Речовий доказ: горщик для вазона (вазон з-під кімнатної квітки), який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, повернути потерпілій ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення вироку.
Роз`яснити обвинуваченому, захиснику право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1