Справа № 472/750/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року смт. Веселинове

Слідчий суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах Товаривства з обмеженою відповідальністью " Престиж - техойл" на бездіяльність слідчого Веселинівського ВП Вознесенського ГП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000346, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08. 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив зобов`язати слідчого в кримінальному провадженні №0000346 негайно повернути ТОВ " Престиж -техойл незаконно тимчасове вилучене майно, зокрема оригінали наступних документів -договору №8 поставки нафтопродуктів від 19.09. 2018 року, договору №9 поставки нафпродуктів від 20.09.2018 року, договору №10 поставки нафтопродуктів від 21.09. 2018 року, договору №11 поставки нафтопродуктів від 24.09.2018 року, договору №12 поставки нафтопродуктів від 25.09.2018 року, договору №13 поставки нафтопродуктів від 26.09.2018 року, договору №14 поставки нафтопродуктів від 03.10. 2018 року, договору №15 поставки нафтопродуктів від 03.10.2018 року, договору №16 поставки нафтопродуктів від 04.10. 2018 року, договору №17 поставки нафтопродуктів від 12.10.2018 року, договору №18 перевезення вантажу від 12.10. 2018 року та видаткової накладної №67 від 13.10. 2018 року.
В обґрунтування скарги зазначено, що 26.02.2020 року старшим слідчим Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 складено протокол тимчасового доступу до речей і документів в ТОВ " Престиж - техойл " за адресою м. Миколаїв , буд 61. офіс 209. Як зазначено в протоколі слідча дія проведена на підставі ухвали слідчого судді від 26.02. 2020 року. Відповідно до додатку до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 26.02. 2020 року, зокрема " Опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, вилучено оригінали документів - договору №8 поставки нафтопродуктів від 19.09. 2018 року, договору № 9 поставки нафтопродуктів від 20.09.2018 року, договору №10 поставки нафтопродуктів від 21.09.2018 року, договору №11 поставки нафтопродуктів від 24.09.2018 року, договору №12 поставки нафтопродуктів від 25.09.2018 року, договору №13 поставки нафтопродуктів від 26.09.2018 року, договору №14 поставки нафтопродуктів від 03.10. 2018 року, договору №15 поставки нафтопродуктів від 03.10.2018 року, договору №16 поставки нафтопродуктів від 04.10.2018 року, договору №17 поставки нафтопродуктів від 12.10.2018 року, договору №18 перевезення вантажу від 12.10. 2018 року та видаткової накладної №67 від 13.10. 2018 року.
13.05.2020 року слідчому направлено адвокатський запит № 0513/20-2 про надання копії ухвали слідчого судді про надання дозволу на здійснення тимчасового доступу. На запит отримано відповідь слідчого ОСОБА_5 від 18.05. 2020 року в якій він повідомляє, що вищевказані документи були надані директором ТОВ " Престиж -техойл добровільно. Звернень до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ не здійснювалось. Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 26.02.2020 року є чернеткою. 26.05.2020 захисник ОСОБА_4 звернувся до слідчого з вимогою про повернення тимчасово вилучених документів, однак до цього часу вони не повернуті.
Просить суд зобов`язати слідчого в кримінальному провадженні № 80000346 негайно повернути оригінали вищевказаних документів, зокрема договорів поставки нафтопродуктів, договір перевезення вантажу від 12.10. 2018 року та видаткову накладну № 67 від13.10. 2018 року.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав вимоги скарги і наполягав на її задоволенні та поверненні документів власнику.
Прокурор заперечував проти доводів скарги та зазначив, що скарга не підлягає до задоволення.
Прокурор пояснив, що зазначені документи були надані органу досудового розслідування самим директором ТОВ " Престиж - техойл Безуглим І.А. добровільно, а тому і є речовим доказом по кримінальному провадженню в порядку встановленому ст.100 КПК і підстави для їх повернення відсутні.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши обставини кримінального провадження вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження № 0000346, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08. 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України,здійснюється слідчим Веселинівського ВП за обставинами відповідно до яких під час проведення досудового розслідування було встанолено, що в 2019 році Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області було проведено аудит діяльності Державного підприємства радгоспу "Виноградна Долина " за період з 01.01. 2016 по 31.12. 2018 року. Під час проведення даного аудиту діяльності суб"єкта господарювання було виявлено порушення чинного законодавства в господарчій діяльності. Зокрема за даними бухгалтерського обліку ДП радгоспу "Виноградна Долина" Веселинівського району в вересні - жовтні 2018 року між господарством та ТОВ " Престиж - техойл" мали місце обороти грошових коштів на суму 1576.85 тис. грн. та станом на 01.01. 2019 року обліковується дебіторська заборгованість на суму 776,49 грн.
26.02.2020 року в рамках досудового розслідування по даному кримінальному провадженню слідчим, згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів, вилучені вищевказані договора поставки нафтопродуктів, договір №18 від 12.10. 2018 року та видаткова накладна №67 від 13.10. 2018 року.
В протоколі зазначено, що слідча дія проведена на підставі ухвали слідчого судді від 26.02. 2020 року, однак в подальшому слідчий повідомив захисника, що вилучені документи були надані директором товариства добровільно.
В судовому засіданні встановлено, що слідчим суддею Веселинівського райсуду не виносилась вказана постанова про надання дозволу на здійснення тимчасового доступу. Згідно заяви директора ТОВ " Престиж - Техойл" ОСОБА_6 він просить долучити до матеріалів справи лише товарно - транспортні накладні від 28 вересня 2018 року та 2 жовтня 2018 року.
26 лютого 2020 року вилучені документи визнані постановою слідчого ОСОБА_5 речовими доказами у кримінальному провадженні у зв`язку з чим до теперішнього часу не повернуті товариству.
26.05.2020 року адвокатом ОСОБА_4 направлено слідчому вимогу про повернення тимчасово вилучених оригіналів документів До теперішнього часу вищевказані документи слідчим не повернуто.
Не погоджуючись з діями слідчого захисник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з даною скаргою.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. При цьому правом звернення зі скаргою закон наділяє визначених учасників кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться володільці тимчасово вилученого майна. За змістом заявлених у скарзі вимог вбачається, що вона стосується аспекту діяльності слідчого: 1) неповернення тимчасово вилученого майна.
Розглядаючи скаргу в цілому варто зауважити, що кримінальне провадження здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, законності, змагальності сторін і забезпеченні права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Неухильне дотримання усіма учасниками кримінального провадження зазначених принципів є запорукою реалізації права на справедливий суд та права на ефективний засіб юридичного захисту, що передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (статті 6 і 13 Конвенції).
Принцип законності, закріплений ст.9 КПК, передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Зазначеному принципу кореспондує гарантія права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, що закріплене у ст.24 КПК.
Частиною першою статті 303 КПК передбачені дії слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Перелік зазначених дій є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Законом передбачений спеціальний спосіб захисту законних прав та інтересів володільця майна, який уповноважує слідчого суддю покласти на слідчого обов`язок повернути тимчасово вилучене майно у випадку відсутності правомірних підстав його утримання.
Щодо вимоги стосовно зобов`язання слідчого повернути вилучені у товариства документи вбачається певна обґрунтованість з огляду на наступне.
Згідно ч.1 ст.93 КПК збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Порядок зберігання доказів регулюється положеннями ст.100 КПК.
Частиною першою ст. 100 КПК передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу. А згідно ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела, одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних. Однією з засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Згідно ст. 16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Системний аналіз змісту положень ст.ст. 16, 100 КПК свідчить, що без згоди власника вилучене в нього майно може зберігатись у сторони кпримінального провадження лише у випадку, якщо обмеження права власності визначено судовим рішенням. В іншому випадку на вимогу власника таке майно має бути йому повернуто.
Захисник ОСОБА_4 26.05 2020 року звернувся до слідчого з вимогою про повернення йому майна у вигляді документів, що свідчить про відсутність згоди товаривства на обмеження права власності на таке майно. За таких обставин з моменту припинення згоди власника на збереження документів у сторони обвинувачення таке майно набуває статусу тимчасово вилученого майна, оскільки відбувається фактичне позбавлення товариства можливості володіти, користуватися та розпоряджатися таким майном( ч.1 ст. 167 КПК України. Відповідно до вимого п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасове вилучене майно повертається особі у якої воно було вилучено у випадку передбаченому ч.5 ст. 171 КПК України. Клопотання слідчого. прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Крім того в судовому засіданні встановлено, що сторона обвинувачення не зверталася до суду з відповідним клопотанням про накладення арешту на таке майно і на теперішній час відсутнє судове рішення на підставі якого може здійснюватись обмеження права власності цього майна.
З огляду на зазначені приписи кримінально процесуального закону та обставини кримінального провадження у сторони обвинувачення відсутні правові підстави для утримання документів належних ТОВ а тому підлягають поверненню.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти ( рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Таким чином, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, усуваючи допущені під час досудового розслідування порушення прав ТОВ " "Престиж - техойл" своїм майном, вважаю за необхідне задовольнити скаргу захисника ОСОБА_4 про повернення ТОВ " Престиж - техойл " тимчасово вилученого майна.
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.16, 100, 169, 303-307 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах Товаривства з обмеженою відповідальністью " Престиж - техойл" на бездіяльність слідчого Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 - задовольнити.
Зобов`язати слідчого Весеселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області в кримінальному провадженню № 0000346 негайно повернути ТОВ " Престиж - техойл " тимчасово вилучені документи, зокрема: договір №8 поставки нафтопродуктів від 19.09.2018 року, договір №9 поставки нафтопродуктів від 20.09.2018 року, договір №10 поставки нафтопродуктів від 21.09. 2018 року, договір №11 поставки нафтопродуктів від 24.09.2018 року, договір №12 поставки нафтопродуктів від 25.09.2018 року, договір №13 поставки нафтопродуктів від 26.09.2018 року, договір №14 поставки нафтопродуктів від 03.10.2018 року, договір №15 поставки нафтопродуктів від 03.10.2018 року, договір №16 поставки нафтопродуктів від 04.10.2018 року, договір №17 поставки нафтопродуктів від 12.10.2018 року, договір №18 перевезення вантажу від 12.10. 2018 року та видаткову накладну №67 від 13.10. 2018 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з моменту її підписання.

Слідчий суддя ОСОБА_1