279/5024/20
1-кс/279/1020/20
У Х В А Л А
іменем України

30 грудня 2020 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000822 від 10.10.2020 року за ст.286 ч.1 КК України про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:
Заявник як власник арештованого майна звернувся з клопотанням про часткове скасування арешту майна в частині зміни способу та місця його зберігання, який було накладено ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.10.2020 року.

Вказав, що вказаною ухвалою було накладено арешт на автомобіль марки Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_1 . Оскільки всі слідчі дії з участю належного йому транспортного засобу та експертизи проведено, вважає, що транспортний засіб може бути йому повернуто як власнику, що не перешкодить подальшому розслідуванню, автомобіль зберігається в неналежних умовах, тому просив частково скасувати накладений арешт та передати автомобіль йому на відповідальне зберігання. Вказав, що він та його дружина мають інвалідність, тому мають потребу в пересуванні на транспортному засобі.

Слідчий подав письмове заперечення проти скасування арешту, посилаючись на те, що існує потреба в подальшому дослідженні транспортного засобу та проведенні з його використанням слідчих дій.

Дослідивши матеріали клопотання, справи №279/5024/20 за клопотанням про накладення арешту, встановлено наступне:

Згідно ст.168 ч.2 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку і огляду.

Статтею 100 ч.1 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Арешт майна) КПК України.

Згідно ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю або частково, якщо учасник провадження доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст.100 ч.6 п.1 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини висловив позицію, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98.)

Судом встановлено, що органом досудового розслідування з 09.10.2020 року здійснюється кримінальне провадження №0000822 від 10.10.2020 року за ст.286 ч.1 КК України 09.10.2020 року під час проведення огляду було вилучено, а в подальшому ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.10.2020 року накладено арешт на належний заявникові транспортний засіб, яким на момент ДТП керувала інша особа.

Арешт було накладено у формі обмеження права власника та користувача на користування та внесення змін в технічний стан автомобіля. З часу вилучення майна та накладення на нього арешту минуло майже 3 місяці.

Автомобіль заявника було вилучено в зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ст.286,ч.1 КК України, його визнано речовим доказом, на час розгляду клопотання досудове розслідування не завершено, рішення про долю речових доказів не приймалось.

Суд прийшов до висновку, що у органу досудового слідства існує потреба у застосуванні арешту вказаного в клопотанні майна, так як кінцеве рішення по справі не прийнято і зміна його стану може зашкодити інтересам слідства.

Однак, арешт в частині заборони на володіння майном судом не накладався, тому перешкоди для передання арештованого майна у володіння власника відсутні, оскільки такі права накладеним арештом не обмежувались.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Зобов`язати слідчого в кримінальному провадженні №0000822 від 10.10.2020 року за ст.286 ч.1 КК України передати автомобіль марки Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 .

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, за ст.388 КК України.

Копію ухвали направити слідчому, ОСОБА_3 ..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1
Копія згідно оригіналу