ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/138/21

09 лютого 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоноград Львівської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, тимчасово не працюючого, учасника бойових дій, раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.І ст.1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану 25 травня 2019 року близько 08 години 35 хвилин самовільно залишив розташування польового збору військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася на території ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_3 , відправившись за місцем свого проживання у місто Червоноград, Львівської області, де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував до 08 години 00 хвилин 28 жовтня 2019 року, після чого самостійно повернувся у розташування військової частини, приступивши до виконання обов`язків військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в скоєному злочині визнав повністю, щодо фактичних обставин справи не заперечував, щиро кається в скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення місця служби без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду, крім воєнного стану і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України.

При обраннi мiри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.

Враховуючи наявні пом`якшуючі обставини та особу обвинуваченого, який є учасником бойових дій, його позитивну характеристику та наявність у нього неповнолітньої дитини, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів може бути умовне покарання і рахує за можливе застосувати до нього ст. 75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст. 371, 374, 375 КПК України, ст.75, 76, 407 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1