Номер провадження:1-кп/521/616/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004148 від 30.11.2018 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, без місця реєстрації та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

З огляду на те, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, судом під час підготовчого судового засідання було поставлено на обговорення питання про повернення обвинувального акту прокурору, на підставі п.5 ч.4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень КПК України, для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу.

Крім того, прокурором було заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , яке мотивував тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а також наявність ризику, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Прокурор підтримав вказану позицію суду, щодо повернення обвинувального акту та просив задовольнити клопотання частково, застосувавши відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений проти повернення обвинувального акту прокурору з підстав, наведених судом та щодо обрання йому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не заперечував.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, дійшов до наступних висновків.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII).

Зазначеним Законом № 2617-VIII внесено зміни в Кримінальний кодекс України та встановлено нову класифікацію кримінальних правопорушень. Так, згідно ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Тобто, з 01.07.2020 у зв`язку з набранням чинності Законом № 2617-VIII, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення визначено як кримінальний проступок.

Згідно п. 5 ч. 4 Перехідних положень Закону № 2617-VIII, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що з 01.07.2020 набули чинності зміни, якими кримінальне правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 185 КК України визначене як кримінальний проступок і вказаний обвинувальний акт не призначено до судового розгляду, суд дійшов висновку про необхідність повернення даного обвинувального акту прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

При вирішенні питання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги те що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який є кримінальним проступком.

Також, судом встановлено, що продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним, може спонукати його до переховування від суду, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого останній обвинувачується, оскільки міцні соціальні зв`язки відсутні.

При цьому судом взято до уваги те, що та теперішній час обвинувачений не будучи затриманим, добровільно з`являвся до суду.

У той же час, жодних переконливих доказів, які б свідчили б про те, що останній буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення прокурором не доведені.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 3 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Враховуючи положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04 квітня 2013 року слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України».

Оцінивши в сукупності ступінь тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_3 за вчинення інкримінованого йому злочину, та встановлені судом ризики, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який визнає свою вину, суд приходить до висновку, що на даний момент ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зменшились.

Стороною обвинувачення у судовому засіданні не доведено що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України вважає за необхідне покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 та до Малиновського районного суду м. Одеси за першою вимогою; не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

Керуючись ст.ст. 5, 314-316, 372 КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, тобто до 03 листопада 2020 року, а саме:

1)прибувати до прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 та до Малиновського районного суду м. Одеси за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004148 від 30.11.2018 р., з додатками, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, повернути прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1