Номер провадження: 11-сс/813/216/21
Номер справи місцевого суду: 521/301/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15 січня 2021 року про продовження застосування до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_8 екстрадиційного арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15 січня 2021 року було задоволено клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 та до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_8 продовжено застосування екстрадиційного арешту до вирішення питання про екстрадицію до моменту фактичної його передачі компетентним органам Республіки Білорусь.

Строк дії ухвали становить 60 днів до 14 березня 2021 року.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що на даний час у ОСОБА_8 відбулося погіршення стану здоров`я в результаті загострення хронічних хвороб і він не має можливості отримувати якісну медичну допомогу в умовах слідчого ізолятору.

ОСОБА_8 має постійне місце проживання на території м. Одеса.

Щодо ухилення особи від правосуддя у запитуючої сторони, то такі відомості прокурором надані не були, оскільки ОСОБА_8 покинув територію Білорусії ще у 2013 році у зв`язку з його переслідуванням за політичні переконання.

Крім того слідчий суддя не взяв до уваги, що на теперішній час ОСОБА_8 звернувся до Державної Міграційної Служби України з заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту.

Більш того слідчий суддя не взяв до уваги позитивні характеристики ОСОБА_8 за місцем проживання та навчання та те, що раніше він не притягався до кримінальної відповідальності.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням керівника Одеської місцевої прокуратури №2, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ч.2 ст.29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

В статтях 1 та 2 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, яка була ратифікована Законом України № 43/98-ВР від 16.01.1998 року закріплено зобов`язання сторін видавати одна одній, з урахуванням положень та умов викладених в Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючи Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою. Видача правопорушника проводиться за дії, які відповідно до законодавства обох держав є злочинами.

Частиною 1 ст.61 Конвенції «Про правову допомогу і правові відношення в цивільних, сімейних і кримінальних справах" від 22.01.1993 року передбачається, що особа, яка потребує видачі, за клопотанням може бути взята під варту і до отримання вимоги про видачу.

Згідно з приписами п.9) ч.1 ст.541 КПК України екстрадиційний арешт - застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Відповідно до положень ч.4 ст.584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами 10 та 11 ст.584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

З клопотанням керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 убачається, що співробітниками УКР ГУНП в Одеській області спільно з працівниками ДКР НПУ 17 серпня 2020 року о 14 годині 30 хвилин, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 38, затриманий громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на міжнародному рівні розшукується компетентними органами Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.285 КК РБ (створення злочинної організації або участь в ній), ч.3 ст.228 КК РБ (контрабанда) та частинами 3 та 4 ст.328 КК РБ (незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів).

За ініціативою компетентних органів Республіки Білорусь 18 червня 2014 року до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_8 .

До Офісу Генерального прокурора надійшов запит Генеральної прокуратури Республіки Білорусь про видачу ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.285; ч.2 ст.144; ч.3 ст.228; ч.3 ст.328 КК Республіки Білорусь у кримінальній справі № 6.

До вищезазначеного запиту долучені матеріали:

копія постанови слідчого ГСУ СК Республіки Білорусь від 11 березня 2019 року про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) по кримінальній справі № 6 за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.285; ч. 2 ст. 144; ч. 3 ст. 228; ч. 3 ст. 328 КК Республіки Білорусь;

копія постанови слідчого ГСУ СК Республіки Білорусь від 08 травня 2014 року про оголошення у розшук обвинуваченого ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 );

копія постанови слідчого ГСУ СК Республіки Білорусь від 11 березня 2019 року про уточнення даних та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с. 52-53).

На підставі вимог ст. 17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, долучені до зазначеного запиту Генеральної прокуратури Республіки Білорусь матеріали викладені російською мовою та завірені підписом в.о. прокурора відділу екстрадиції.

Злочини, які інкримінуються ОСОБА_8 на території Республіки Білорусь відповідають диспозиціям злочинів, передбачених ч.1 ст.255; ч.1 ст.201; ч.3 ст.307; ч.2 ст.119 КК України та є екстрадиційним, оскільки за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше ніж 1 рік.

Строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, передбачені ст.49 КК України на теперішній час не сплили.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що ОСОБА_8 безпідставно був оголошений у розшук компетентними органами Республіки Білорусь, оскільки відповідно до ч.8 ст.584 КПК України, при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість чи невинуватість особи та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

В ході апеляційного розгляду стороною захисту не було доведено, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки на території України.

Крім того встановлено, що ОСОБА_8 в`їхав на територію України на підставі підроблених документів.

Апеляційний суд переконаний, що на теперішній час реально існує і не зменшився ризик того, що ОСОБА_8 , з метою уникнення його видачі та знаходячись на свободі може вдатись до спроб залишити територію України, що в свою чергу перешкодить виконанню запиту компетентного органу іноземної держави про його видачу.

При цьому на теперішній час не сплили строки, передбачені ч.10 ст.584 КПК України, в межах яких до ОСОБА_8 може бути застосований екстрадиціний арешт.

Будь-яких обставин, які б відповідно до вимог ст.585 КПК України, гарантували запобігання втечі та давали підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, апеляційним судом не встановлені.

В судовому засіданні апеляційного суду захисником не надано жодних доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я ОСОБА_8 .

Крім того апеляційний суд зазначає, що звернення ОСОБА_8 до ГУ ДМС України в Одеській області з заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту не є підставою для його безперечного звільнення з під варти.

Що стосується Наказу Заступника начальника Головного управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС в Одеській області від 10 грудня 2020 року про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання ОСОБА_8 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, на який посилається захисник, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя вірно зазначив, що вказаний наказ є суто процедурним рішенням, яке виносить посадова особа ДМС України при розгляді звернення особи про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та воно не є остаточним рішенням при розгляді цього питання по суті.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 183, 193, 194, 196, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422, 532, 584 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15 січня 2021 року, якою було задоволено клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 та до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_8 продовжено застосування екстрадиційного арешту до 14 березня 2021 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3