Провадження № 1-кп/161/1287/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 29 жовтня 2020 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000599 від 19.09.2020, який надійшов до суду 07.10.2020 від Луцької місцевої прокуратури, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Березолуки Рожищенського району Волинської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою освітою, перебуває в декретній відпустці, одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимої,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 14 вересня 2020 року, близько 08 год. діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ-Маркет», який знаходиться за адресою: м.Луцьк пр.Соборності, 11, використовуючи попередньо знайдену банківську картку № НОМЕР_1 відкриту в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 , шляхом проведення двох операцій по безготівковій оплаті покупок, таємно викрала із вказаної картки грошові кошти в сумі 513 грн. 50 коп., чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , 14 вересня 2020 року, близько 09 год., діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні магазину «Єва 1602», який знаходиться за адресою: м.Луцьк пр.Соборності, 11в, використовуючи попередньо знайдену банківську картку № НОМЕР_1 відкриту в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 , повторно, шляхом проведення операції по безготівковій оплаті покупок, таємно викрала із вказаної картки грошові кошти в сумі 294 грн. 14 коп., чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 , 14 вересня 2020 року, близько 10 год., діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Там-Там», який знаходиться за адресою: м.Луцьк пр.Соборності, 43, використовуючи попередньо знайдену банківську картку № НОМЕР_1 відкриту в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 , повторно, шляхом проведення двох операції по безготівковій оплаті покупок, таємно викрала із вказаної картки грошові кошти в сумі 531 грн. 77 коп., чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України.

29 жовтня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , було укладено угоду про примирення. Згідно з угодою, обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, вибачилася перед потерпілим та повністю примирилася з ним. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді громадських робіт строком на 80 годин; за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, узгоджено остаточне покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень, у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків згідно ст.76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч.1, 2 ст.185 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків та нетяжких злочинів.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Із врахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Визначаючи тривалість іспитового строку, суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, вчинила кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії кримінальних проступків та нетяжких злочинів, має постійне місце проживання, на утриманні двох малолітніх дітей, а також те, що потерпілий в судовому засіданні ствердив, що будь-яких претензій до обвинуваченої не має, всі збитки повністю відшкодовано, просив суд суворо не карати останню, а тому врахувавши наведені обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченій іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Згідно ст.100 ч. 9 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Угоду про примирення від 29 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні №0000599, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання:
-за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин;
-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї згідно ст.76 КК України обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: три DVD диски із фрагментами відеозаписів із камер внутрішнього відео спостереження магазинів «Єва 1602», «Там-Там», «АТБ-Маркет» залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберегіння.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в наступному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст. 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий