УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 25.09.2020 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000156 від 27.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

16 жовтня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 25.09.2020 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000156 від 27.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

Так, у своїй скарзі заявник просить скасувати постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 25.09.2020 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000156 від 27.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

Вказану постанову ОСОБА_3 вважає незаконною, невмотивованою та необґрунтованою, а рішення слідчого про відмову у задоволенні його клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій протиправним з огляду на те, що така постанова не містить жодних відомостей про зміст обставин, які стали підставою для прийняття такого рішення.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду скарги повідомлявся завчасно та належним чином. Через канцелярію суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд скарги без його участі, у якому останній також зазначив, що скаргу підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, враховуючи позицію заявника про можливість проводити розгляд скарги без його участі, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність ОСОБА_3 .

Слідчий першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , бездіяльність якого оскаржується, в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, однак згідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність такої особи не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, який належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду скарги, не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя, виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, вважає за необхідне розглянути скаргу з урахуванням наявних у суду матеріалів.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя при розгляді скарги вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва.

Слідчий суддя приймає до уваги, що фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування є м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Такої позиції щодо підсудності скарг на бездіяльність Державного бюро розслідувань Шевченківському районному суду м. Києва дотримується Київський апеляційний суд (провадження №№ 11-сс/824/1620/2020, 11-сс/824/1195/2020, 11-сс/824/778/2020, 11-сс/824/860/2020, 11-сс/824/771/2020).

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 25.09.2020 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000156 від 27.04.2020, Шевченківському районному суду м. Києва та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що слідчий першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 , виніс постанову від 25.09.2020 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 07.07.2020 у кримінальному провадженні №0000156 від 27.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових дій) негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмову, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 07.07.2020.

З матеріалів скарги вбачається, що слідчий, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 07.07.2020 у кримінальному провадженні №0000156 від 27.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, не мотивував своє рішення, оскільки не навів зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви його прийняття, їх обґрунтування.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що цитування у постанові положень кримінального процесуального закону та кримінального закону не можна ототожнити з відомостями про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивами прийняття постанови, їх обґрунтуванням.

Викладене свідчить про необґрунтованість винесення слідчим постанови про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 07.07.2020, відсутність підстав для прийняття такого рішення, що є суттєвим порушенням вимог ст. 110 КПК України та безпосередньо впливає на законність прийнятого рішення слідчим.

Також слідчий суддя зауважує, що статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Наведене вище у сукупністю з матеріалами скарги свідчить, що ОСОБА_3 на цій стадії досудового розслідування може бути забезпечений процесуальними засобами захисту/обвинувачення, у тому числі правом заявляти клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_3 , шляхом скасування постанови слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 25.09.2020 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000156 від 27.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

Керуючись ст.ст. 22, 26, 110, 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 25.09.2020 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000156 від 27.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 25.09.2020 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000156 від 27.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 07.07.2020 про проведення слідчих дій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1