БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 1-кп/356/27/21
Справа № 356/1354/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2021 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000042 від 15.02.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000042 від 15.02.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вказуючи на відсутність підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні проти такого призначення не заперечував.

Потерпілий, представник органу пробації в підготовче судове засідання не з`явились, про час та місце належним чином повідомлені. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило (Т.4 а.с.71,72 ).

Заслухавши думку прокурора, позицію обвинуваченого, розглянувши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Вимоги до обвинувального акта встановлені ст. 291 КПК України, яка містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, а також обов`язкових додатків до нього.

Так, згідно вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити у собі анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Разом з тим, вказані вимоги кримінального процесуального закону стороною обвинувачення дотримані не були.

Так, за визначенням п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 42 КПК України, обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

За змістом ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального обвинувачення («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року, «Матточіа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

В рішенні від 26.06.2008 у справі «Ващенко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (див. "Фоті та інші проти Італії" (Foti and Others v. Italy), серія А N 56, п. 53, рішення від 10 грудня 1982 року, та "Озтурк проти Німеччини" (Ozturk v. Germany), серія А N 73, п. 53, рішення від 21 лютого 1984 року).

Відтак, вказані положення вимагають присутності в судовому засіданні саме тієї особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тощо; документами, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус, є: посвідчення водія; посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; посвідка на постійне проживання; посвідка на тимчасове проживання.

Як вбачається з наданого суду обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000042 від 15.02.2017, обвинуваченим у даному кримінальному провадженні є громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, як встановлено в ході підготовчого провадження, правильним прізвищем обвинуваченого відповідно до паспорту є « ОСОБА_6 ».

Відтак, враховуючи вказане, суд позбавлений можливості перевірити достовірність анкетних відомостей обвинуваченого, вказаних в обвинувальному акті, які в аспекті вказаних вище обставин судом розцінюються як сумнівні, ідентифікувати особу, що з`явилась в підготовче судове засідання, з особою, якій пред`явлено обвинувачення та вручено обвинувальний акт, що в свою чергу є порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, які перешкоджають повному, всебічному, об`єктивному розгляду кримінального провадження, порушують право обвинуваченого на захист, перешкоджають суду правильно роз`яснити суть обвинувачення, затягують строки судового розгляду та не дають суду підстав для призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків.

Зазначені вище упущення у обвинувальному акті є порушенням п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, що згідно ч. 3 п. 3 ст. 314 КПК України є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 91, 92, 109, 290, 291, 314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000042 від 15.02.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - повернути прокурору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1