КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1712/2021 Категорія КК: ч. 5 ст.186 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0002278 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 грудня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.5 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 грудня 2020 року задоволено клопотання прокурора Ірпінського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 та продовжено дію запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів до 21.02.2021 року включно в «Державній установі «Київський слідчий ізолятор»

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт та зменшення розміру застави - відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що наявні ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час проведення судового засідання не відпали, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від 8 до 13 років з конфіскацією майна, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду з метою уникнути покарання за вчинене, незаконно впливати на потерпілих і свідків, які ще не допитувались у судовому засіданні, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись с прийнятим рішенням обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги в яких просять ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 грудня 2020 року,якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів до 21.02.2021 року включно скасувати, як незаконну і необґрунтовану та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_6 додаткових процесуальних обов`язків.

Клопотань про розгляд апеляційної скарги за участю сторін не надходило, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснювався без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши надані суду апеляційної інстанції матеріали контрольного провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , задоволенню не підлягають з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 по обвинуваченню за ч.5 ст.186 КК України у кримінальному провадженні № 0002278 були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу з зазначенням в ухвалі відповідних мотивів.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 врахував обставин вчинення злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, покарання за вчинення якого передбачає до 13 років позбавлення волі, та зазначив, що є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду з метою уникнути покарання за вчинене, незаконно впливати на потерпілих і свідків, які ще не допитувались у судовому засіданні, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У відповідності з вимогами ст.331 КПК України, суд першої інстанції безпосередньо та об`єктивно встановив, враховуючи зокрема і тяжкість вчиненого злочину, наявність достатніх підстав вважати про існування достатніх обставин, які вказують на достовірність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу. Рішення суду належним чином вмотивоване та підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Посилання в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про незаконність ухвали суду першої інстанції є необґрунтованим, оскільки будь - яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні судом першої інстанції питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою в поданих апеляційних скаргах не наведено та колегією суддів не встановлено.

Отже, на думку колегії суддів, судом першої інстанції були дотримані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 при повному та об`єктивному дослідженні на даному етапі судового розгляду всіх обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі суду першої інстанції докладно та обґрунтовано наведені мотиви, за яких було прийнято відповідне рішення.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду про необхідність продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_6 під вартою є законним, обґрунтованим і вмотивованим, постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з дотриманням вимог, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, натомість, доводи та твердження обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданих апеляційних скарг, без задоволення, а ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 24 грудня 2020 року - без змін.

Керуючись ст.422-1 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 грудня 2020 року у кримінальному провадженні № 0002278 щодо ОСОБА_6 за ч.5 ст.186 КК України, якою строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено на 60 діб до 21.02.2021 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4