ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/2323/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/352/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - бездіяльність слідчого, прокурора
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши 27 листопада 2020 р. у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 09 листопада 2020 р.,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 09 листопада 2020 року ОСОБА_6 повернуто скаргу на бездіяльність начальника відділу поліції та зобов`язання вчинити дії.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Отже, строк подання скарги на вказану бездіяльність почав обчислюватися зі спливом 24 годин після подачі заяви про вчинення злочину і минув через десять днів, тобто в даному випадку щодо поданої в серпні 2020 року заяви строк оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора на даний час закінчився.

До слідчого судді ОСОБА_6 звернувся 06 листопада 2020 року, тобто із пропуском встановленого законом десятиденного строку оскарження, заявивши клопотання про його поновлення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Процесуальний строк, як зазначено у рішенні місцевого суду, може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Слідчий суддя наголошує, що ОСОБА_7 було достеменно відомо, що його заява перебуває на розгляді в Чортківському ВП, та він зобов`язаний був цікавитися перебігом її розгляду. Те, що ОСОБА_6 ознайомився з листом лише 02 листопада 2020 року, не є поважною причиною пропуску десятиденного строку звернення до суду, а тому слідчий суддя вважає, що заявник пропустив встановлений законом строк оскарження, підстав для його поновлення не виявлено, внаслідок чого скарга підлягає поверненню.

Крім того, слідчий суддя посилався на те, що заява ОСОБА_6 не містить вимоги щодо внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_8 , а лише прохання надати йому змістовну відповідь, знайти та покарати винуватців.

Не погоджуючись із даним рішенням, у своїй апеляційній скарзі на рішення слідчого судді ОСОБА_6 просить поновити строк на подання скарги на бездіяльність начальника Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області, визнавши його пропущеним з поважних причин.

Вказує, що він не пропустив строк оскарження, оскільки його представник ознайомився з матеріалами оперативного реагування та розгляду повідомлень 02 листопада 2020 року, отримавши їх копії в приміщенні Чортківського ВП, що підтверджується підписом в супровідному листі.

При цьому зазначив, що слідчим суддею не було враховано відсутності у матеріалах справи відомостей щодо надсилання та отримання ним відповіді №9934/116/01/Б-128п від 17 вересня 2020 року за підписом начальника Чортківського ВП на його заяву від 26 серпня 2020 року.

Також просить скасувати дану ухвалу та постановити нову, якою визнати бездіяльністю дії начальника Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 щодо не передання його заяви та матеріалів перевірки по ній слідчому СВ Чортківського ВП, який здійснюватиме досудове розслідування для внесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 26 серпня 2020 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 299 КК України та ч. 1 ст. 296 КК України, і зобов`язати начальника Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області передати його заяву та матеріали по ній слідчому СВ Чортківського ВП, який здійснюватиме досудове розслідування для внесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 26 серпня 2020 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 299 КК України та ч. 1 ст. 296 КК України, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Наголошує на тому, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі допустив неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, що є підставою для її скасування або зміни судом апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить розгляд справи проводи без його участі та участі адвоката ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п.п. 2, 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається: прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_6 було зареєстровано та внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_6 , з якою він звертався до Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області, була зареєстрована у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області за №4173 від 26 серпня 2020 року, що суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

Так, у зазначеному випадку заява ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення була ідентифікована правоохоронним органом як звернення і розглянута за правилами Закону "Про звернення громадян", а не Кримінального процесуального Кодексу, хоча очевидно, що особа, яка заявляє /повідомляє/ про вчинення злочину, і та особа, яка звертається відповідно до Закону "Про звернення громадян" з клопотанням, скаргою або пропозицією, переслідують різні цілі, а тому правове реагування на ці заяви має бути відповідним, з урахуванням вимог ст. 2 Кримінального процесуального Кодексу щодо завдання кримінального провадження, згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Слід зауважити, що відповідно до узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Разом з тим слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Саме тому посилатися на цьому етапі на положення ст. 2 КК, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно.

На окрему увагу заслуговує питання застосування до відповідних правовідносин Закону України "Про звернення громадян". Варто враховувати, що цей нормативно-правовий акт має свою мету і певним чином урегульовує питання взаємодії громадян з державними органами, у тому числі з органами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування. Водночас слід зробити застереження щодо недопустимості підміни нормами цього закону положень, які визначають порядок реагування державних органів на одержання інформації про вчинені кримінальні правопорушення.

Так, відповідно до преамбули Закону України "Про звернення громадян" він регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Водночас, якщо особа звертається із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах. Неправильно розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК України, а які таких відомостей не містять, - за правилами Закону України "Про звернення громадян", оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень. Обґрунтованою є практика слідчих суддів, які визнають протиправною бездіяльність слідчих та прокурорів із невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, якщо заява, яка, на думку особи, що її подала, містила відомості про кримінальне правопорушення, однак була розглянута в порядку Закону України "Про звернення громадян".

Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Таким чином, обов"язок внесення відомостей про обставини, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення, є безумовним, а розгляд заяви про кримінально-каране діяння поза межами кримінального процесуального законодавства суперечить вищенаведеним аргументам.

На вищенаведене слідчий суддя не звернув уваги та прийшов до хибного висновку, повернувши скаргу ОСОБА_6 у зв`язку з пропуском десятиденного строку визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України.

Більш того, обраховуючи строк на подання скарги на бездіяльність начальника відділу поліції та зобов`язання вчинити дії, слідчим суддею не було враховано, що надана ОСОБА_6 відповідь в порядку Закону України Про звернення громадян від 17.09.2020 №9934/116/01/Б-128-п (а. с. 13) за своїм змістом не є процесуальним документом.

Оскільки скарга не була розглянута слідчим суддею, апеляційний суд не вправі приймати рішення по суті скарги.

За таких обставин, приймаючи до уваги гарантоване Конституцією України право особи на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду скарги в суді першої інстанції.

Керуючись ч. 6 ст. 9, ст. 303, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 09 листопада 2020 року про повернення ОСОБА_6 скарги на бездіяльність начальника відділу поліції та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 09 листопада 2020 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою повернути матеріали за скаргою ОСОБА_6 від 09 листопада 2020 року на бездіяльність начальника відділу поліції та зобов`язання вчинити дії до того ж суду першої інстанції для нового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ______________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3