ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8798/20 Номер провадження 11-сс/814/918/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, матеріали клопотання слідчого СВ Полтавського РВП Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000747 від 22 вересня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Полтава, освіта середня-спеціальна, паспорт № НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, останній раз судимого21 червня 2019 року Київським районним судом м . Полтави за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки

за апеляційною скаргою адвоката захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Полтавського РВП Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000747 від 22 вересня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб до 12 год. 18 хв. 21 листопада 2020 року.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що підозра вручена ОСОБА_7 є обґрунтованою, а ризики передбачені ст. 177 КПК України належним чином доведені матеріалами справи. Застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не є можливим з урахуванням всіх обставин по справі.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, захисником ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подано апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього та ухвалити нову, відповідно до якої застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє прийняте з порушенням норм кримінально процесуального законодавства.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що слідчим та прокурором не доведено мету та підстави застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 . Судом не враховано обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, поверхово досліджено особу підозрюваного, не з`ясовано можливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання мотивовано тим, що 23 вересня 2020 року захист ОСОБА_7 під час вирішення клопотання слідчого СВ Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000747 від 22 вересня 2020 року за ч. 3 ст. 289 КК України здійснював адвокат ОСОБА_12 , який був призначений Регіональним центром БВПД для проведення окремої процесуальної дії, в порядку ст. 53 КПК України.

В період з 23 по 26 вересня 2020 року адвокат ОСОБА_10 перебувала у відрядженні в м. Києві, де проходила навчання по курсу «Базові навички медіатора в кримінальних справах», що підтверджується листом Координаційного центру з надання БВПД від 18 вересня 2020 року та сертифікатом № 151/2020 (додані в копіях). 27 вересня 2020 року припав на вихідний день - неділю.

Останнім днем для оскарження ухвали слідчого-судді від 23 вересня 2020 року є 28 вересня 2020 року, понеділок. З огляду на той факт, що для узгодження правової позиції та складання цієї апеляційної скарги знадобився час, просить суд поновити їй строк для подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого-судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2020 року шодо ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Клопотання апелянта про поновлення пропущених строків на оскарження необхідно задовольнити та поновити їх, оскільки були пропущенні з поважних причин. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст. 177КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СВ Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000747 від 22 вересня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Як зазначено в клопотанні, в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 22 вересня 2020 року, близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_13 , перебуваючи за адресою вул. Кременчуцька 55 с. Розсошенці Полтавського району, виник умисел на заволодіння транспортним засобом марки «Шевроле Авео» синього кольору д. н. з. « НОМЕР_2 » належного ОСОБА_14 . Діючи умисно, відкрито, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, реалізовуючи свій злочинний умисел, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання перебуваючи в автомобілі, де ОСОБА_13 почав наносити тілесні ушкодження ОСОБА_14 та в подальшому погрожувати фізичною розправою останньому. Рятуючи своє життя ОСОБА_14 покинув автомобіль.

В подальшому за допомогою ключа який знаходився в замку запалювання ОСОБА_7 привів в дію двигун легкового автомобіля марки «Шевроле Авео» д.н.з. « НОМЕР_2 » таким чином встановивши контроль над транспортним засобом та в подальшому перемістивши його в просторі всупереч волі власника ОСОБА_14 , таким чином здійснивши незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_7 , вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 289 КК України.

22 вересня 2020 року о 12 год. 18 хв. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 було затримано за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а 23 вересня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаних злочинів, на даному етапі провадження підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в їх сукупності, доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22 вересня 2020 року (а.с. 8); протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КК України від 22 вересня 2020 року (а. с. 10-11); протоколом огляду місця події від 22 вересня 2020 року (а. с. -15-16); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 22 вересня 2020 року (а. с. 18-19); протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , від 22 вересня 2020 року (а. с. 20-21); протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , від 22 вересня 2020 року (а. с. 22); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с 17); постановою про визнання речовими доказами (а. с. 23).

Отже, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, колегією суддів з`ясовано, що наведені у клопотанні обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину передбаченим ч. 3 ст. 289 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненими інкримінованими злочинами підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого злочину є обґрунтованою, що дає підстави для застосування щодо нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Перевіряючи доведеність ризиків передбачених ст. 177 КК України колегія суддів вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні достатнім чином обґрунтовано ризики передбачені ст. 177 КПК України. Оскільки підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, неодружений, не має офіційного чи постійного місця роботи, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності та підозрюється у вчиненні нового умисного особливо тяжкого злочину проти власності, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість за вчинення попереднього корисливого злочину, з метою уникнення відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; підозрюваний ОСОБА_7 , може незаконно впливати на свідка та/або потерпілого у кримінальному провадженні, зокрема умовляннями та/або погрозами застосування будь-якого впливу на свідків чи потерпілих заставляти змінити їх покази або дати неправдиві висновки, оскільки показами потерпілого та свідків підтверджується вина підозрюваного ОСОБА_7 , а останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, поєднаного із застосуванням насильства; існує імовірність вчинення підозрюваним інших злочинів, так як в минулому був засуджений за вчинення корисливих злочинів, підозрюється у вчиненні нового умисного особливо тяжкого злочину проти власності маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість за вчинення попереднього корисливого злочину, що свідчить про те, що вчинення корисливих злочинів є єдиним джерелом доходу ОСОБА_7 , та перебуваючи на волі з метою одержання грошових коштів на проживання буде змушений продовжити вчиняти злочини.

Отже, з огляду на зазначені ризики, та з урахуванням обставин ст. 178 КПК України слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вищевказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даних, які б унеможливлювали перебування підозрюваної під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують вказаного висновку слідчого судді.

Доводи апеляційної скарги, що судом не в повній мірі було враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України є безпідставним. В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею враховано вказані обставини: наявність вагомих доказів, на даному етапі досудового розслідування, вчинення ОСОБА_7 , злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, зокрема показання потерпілих та свідків; тяжкість покарання, в разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину, у вигляді безальтернативного позбавлення волі на строк від 7 до 12 років; відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність у підозрюваного ОСОБА_7 , постійного офіційного місця роботи та навчання; високий ризик продовження та повторення злочинної поведінки, оскільки ОСОБА_7 , був неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень різної спрямованості, та на даний час має не погашену та не зняту в законному порядку судимість за вчинення умисного злочину проти власності.

Твердження апелянта, що підозрюваний має на утриманні неповнолітню дитину, належним чином підтверджено в судовому засіданні, а саме свідоцтвом про народження ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої являється ОСОБА_7 , а тому суд приймає до уваги вказану обставину. Однак враховуючи інші обставини зазначені вище, утримання неповнолітньої дитини не є достатньою обставиною для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Клопотання захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2020 року щодо нього без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4