Справа №127/6543/20
Провадження №1-кп/127/234/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 18.01.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 КК України.
Відповідно до ст. 331 КПК України судом постановлено на розгляд учасників процесу питання доцільності зміни, скасування чи продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, оскільки судове провадження з об`єктивних причин не може бути розглянуто судом до закінчення строку дії попередньої ухвали суду про продовження утримання ОСОБА_4 під вартою, а захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 уповноважена на участь в кримінальному провадженні лише для проведення окремої процесуальної дії вирішення питання щодо запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого.
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , в зв`язку з тим, що в кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, визначені ст.. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_4 , який обґрунтовано обвинувачується у вчиненні трьох епізодів злочинів, передбачених ст. 190 ч.2 КК України, тобто у вчиненні умисних корисливих злочинів проти власності, вчинених ним за попередньою змовою групою осіб, що підтверджується зібраними у справі доказами та за вчинення яких ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі, зможе переховуватися від суду з мтою уникнення відповідальності за скоєні злочини, зможе чинити тиск на свідків та потерпілих, оскільки обізнаний з місцем проживання останніх, зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та знищити чи спотворити докази, оскільки матиме можливість спілкуватися з співучасниками вчиненого злочину, які на даний час не встановлені та не затримані. Просив суд врахувати, що про наявність зазначених ризиків також свідчить відсутність постійного місця проживання у ОСОБА_4 на території м. Вінниці та Вінницької області, оскільки у м. Вінниці обвинувачений орендував житло незначний час, до цього проживав у орендованому житлі у м. Києві, хоча зареєстрований у Черкаській області. Просив суд врахувати, що наявні соціальні зв`язки, про які зазначає сторона захисту, не стали для ОСОБА_4 стримуючими факторами для не вчинення інкримінованих злочинів, а тому застосування в даному випадку більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам в кримінальному провадженні.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою її підзахисного ОСОБА_4 , враховуючи попередню позиції сторони захисту щодо застосування запобіжного заходу. Просила суд врахувати збіг тяжких особистих обставин в житті ОСОБА_4 , погіршення стану здоров`я його дитини, яка потребує його піклування, врахувати стан здоров`я ОСОБА_4 та його батька-пенсіонера, який потребує догляду, та змінити її підзахисному запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника, пояснив суду, що він розкаюється в тому, що несвідомо вчинені ним дії виявилися злочином, у якому його обвинувачують, запевнив суд про відсутність у нього наміру ухилятися від суду чи чинити незаконний вплив на свідків і потерпілих. Просив суд врахувати тяжкі сімейні обставини та застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши сторони обвинувачення та захисту, думку потерпілих щодо заявлених клопотань, дослідивши наявні у суду матеріали судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Так, при вирішенні питання про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, суд приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, суд враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні трьох епізодів злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 КК України, тобто, у вчиненні нетяжкого злочину відповідно до ч.4 ст. 12 КК України в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, розмір завданої шкоди потерпілим, яка не відшкодована. Також суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 хоча і являється особою раніше несудимою, однак обвинувачується у вчиненні інкримінованих злочинів у співучасті з невстановленими досудовим слідством особами, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки інкримінованого йому діяння та наявних ризиків в кримінальному провадженні, останній не має достатніх соціально-стримуючих факторів, оскільки зазначені стороною захисту обставини про наявність на утриманні у ОСОБА_4 дитини та матері, які є інвалідами, а також батька-пенсіонера, не стали стримуючими факторами для запобігання злочинів, у вчиненні яких останній обвинувачується. При цьому про наявність у ОСОБА_4 постійного місця проживання суду не було надано переконливих доказів, оскільки зі слів самого обвинуваченого він до затримання тривалий час не проживав за місцем реєстрації у Черкаській області, винаймав житло то у м. Києві, то у м. Вінниці, де і обвинувачується у вчиненні злочинів, що свідчить про те, що він зможе ухилятися від суду, а також свідчить про те, що до затримання він не був єдиною особою, яка дбала про членів родини-інвалідів, які проживали з обвинуваченим в різних областях України.

Крім того, наявність невстановлених досудовим розслідуванням співучасників інкримінованого ОСОБА_4 злочину та відсутність у нього законного стабільного джерела доходу, його обізнаність з місцем проживання потерпілих, які являються особами похилого віку, викликає обґрунтовані ризики того, що останній перебуваючи на волі зможе продовжити вчиняти нові злочини, зможе чинити незаконний вплив на потерпілих.

Також, суд враховує відсутність відомостей про неможливість ОСОБА_4 утримуватись під вартою за станом здоров`я, розмір завданої шкоди потерпілим, відсутність у нього постійного місця проживання, зокрема і на території Вінницької області, а тому з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, приходить до переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а саме: спробам ОСОБА_4 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення, та приходить до висновку, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 слід продовжити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки застосування найсуворішого запобіжного заходу в даному випадку відносно ОСОБА_4 відповідає критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), забезпечуючи справедливий баланс інтересів особи та суспільства, оскільки обмеженням свободи обвинуваченого забезпечується, зокрема безпека суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого, враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочинів, у яких він обвинувачується, вчинених, зокрема, відносно двох потерпілих осіб похилого віку.
Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 8 Конституції України, ст. ст. 7, 132, 176-178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196-199, 331, 370, 372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, продовжити на 60 днів з 01 вересня 2020 року до 30 жовтня 2020 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1