Єдиний унікальний номер №440/988/18
Провадження № 1-в/943/17/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року

Буський районний суд Львівської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_5
лікаря психіатра ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні заяву лікаря психіатра КНП «Буська ЦРЛ» ОСОБА_6 про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українець, б/п, не одружений,

встановив:

В провадженні Буського районного суду Львівської перебуває заява лікаря психіатра КНП «Буська ЦРЛ» ОСОБА_6 про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_5 . Мотивує тим, що останній є інвалідом ІІ групи, перебуває на обліку у психіатра з 08.10.2018, діагноз: параноїдна шизофренія, лікувався стаціонарно в психіатричній лікарні. Оскільки скоїв соціально небезпечне діяння, Буським районним судом до ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до лікувального закладу. Рішенням Франківського суду м. Львова від 12.06.2020, такі змінені на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Після виписки з лікарні, регулярно приймає нейролептики, працює підсобником на будовах, говорить мало, емоційно знижений, критика достатня. Враховуючи анамнез, клініку, перебіг захворювання, просить продовжити останньому надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
В суді лікар-психіатр заяву підтримала, просить її задоволити.
Прокурор заперечив проти такого клопотання лікаря, оскільки останньою не додано висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів, що є необхідним у даному випадку. Вважає таке клопотання лікаря не достатньо обгрунтованим та підставним, тому просить відмовити в задоволенні такого.
Захисник ОСОБА_4 підтримав думку прокурора щодо необхідності наявності висновку комісії лікарів-психіатрів.
ОСОБА_5 пояснив, що постійно приймає ліки, розуміє що хворий і критично ставиться до цього.

Свідок ОСОБА_7 - мати хворого ОСОБА_5 пояснила що її син проживає разом з нею, вона розуміє що син хворий та потребує постійного лікування, контролює прийомом ліків сином та зобов`язалася поїхати з сином до лікарні для огляду комісії лікарів психіатрів.

Вислухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Так, ухвалою Буського районного суду Львівської області від 19 червня 2018 року, вчинене ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 суспільно небезпечне діяння було клаліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 та ч. 1 ст.162 Кримінального кодексу України та застосовано до останнього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Відповідно до ухвали Буського районного суду Львівської області від 30 січня 2020 року до ОСОБА_5 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, також було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Судом встановлено, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня з 15 лютого 2019 року застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом щодо громадянина ОСОБА_5 , на підставі вказаної ухвали Буського районного суду Львівської області від 19 червня 2018 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року які в подальшому були продовжені ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 25 липня 2019 року та 15 січня 2020 року.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.06.2020, змінено ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Згідно з ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно з вимогами ст. 514 КПК України продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
Згідно ч.2 ст. 95 КК України, особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Беручи до уваги вищенаведене, оскільки лікар психіатр ОСОБА_6 не подала суду належних та допустимих доказів в підтвердження обставин, викладених в заяві, не подала висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів, суд приходить переконання, що у задоволенні заяви про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_5 , відмовити.
Керуючись ст.ст. 369-372, 512, 514 КПК України, ст. 95 КК України, суд

постановив:

В задоволенні заяви лікаря психіатра КНП «Буська ЦРЛ» ОСОБА_6 про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_5 , відмовити.
На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Буського районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1