ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1024/20 Справа № 193/929/15-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2020 року про відмову у відкритті провадження за скаргою,

за участю:
секретаря - ОСОБА_6 ,
заявника - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 щодо недотримання розумних строків, встановлення строків слідчим суддею для прийняття процесуального рішення та дії прокурором для завершення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000006 від 06 травня 2015 року.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що вимоги заявника не можуть бути задоволені, оскільки вони не мають конкретної вказівки, які процесуальні дії та процесуальні рішення прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000006 не були виконані та прийняті в розумні строки, й повинні бути визнані незаконними. До того ж, суд вказав, що скарга не містить в собі конкретизації та переліку рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України. Окрім того, слідчий суддя дійшов до висновку, що питання щодо встановлення строку досудового розслідування, підстави та порядок його продовження імперативно регламентовані КПК України, тому суд не уповноважений встановлювати строк досудового розслідування прокурору, в тому числі в порядку передбаченому ч. ч. 1, 2 ст. 114 КПК України.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_5 посилається на незаконність та необгрунтованість судового рішення суду першої інстанції, яке прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права. Так, ОСОБА_5 вказує, що всі обставини, викладені у скарзі залишені без належної уваги слідчого судді, який не витребував матеріали кримінального провадження і не дослідив докази, чим порушив передбачені КПК України. Вважає, що проведення досудового розслідування за кримінальним провадженням є формальним, та таким, що переслідує інші, ніж визначені законом цілі, а відтак, виникла необхідність встановлення строку досудового розслідування для завершення процесуальних дій щодо ОСОБА_8 , бухгалтера ОСОБА_9 , головного бухгалтера ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 175, ч.2 ст. 382, ст. 212, ст. 364, ст. 366 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника, яка апеляційну скаргу підтримала, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Перевіряючи доводи заявника щодо безпідставної відмови у відкритті провадження за її скаргою щодо недотримання розумних строків, встановлених для прийняття процесуального рішення та дії прокурором для завершення досудового розслідування, колегія суддів дійшла висновку, що вони є необгрунтованими, з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Частиною 2 статті 308 КПК України передбачено, що прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
Ці вимоги закону слідчим суддею було враховано належним чином.
З матеріалів провадження видно, що ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді зі скаргою на недотримання розумних строків прокурором, встановлених для прийняття процесуального рішення та дії прокурором для завершення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000006 від 06.05.2015.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що недотримання розумних строків під час досудового розслідування відповідно до ст. 308 КПК України може бути оскаржено до прокурора вищого рівня, і саме його рішення про відмову у задоволенні скарги відповідно до п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржено до слідчого судді, чим й реалізовується право на оскарження у цьому випадку.
Між тим, заявник не надає жодних доказів того, що вона зверталася до прокурора вищого рівня з відповідною скаргою та чи приймались за результатами її розгляду будь-які процесуальні рішення, які могли бути оскаржені в порядку ст. 303 КПК України.
Окрім того, вказану у скарзі бездіяльність не можна віднести до регламентованої п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльності, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, оскільки відповідно до цієї норми закону можливість оскарження бездіяльності пов`язується із обов`язком слідчого, прокурора здійснити конкретну процесуальну дію та в строк, у межах якого така дія має бути вчинена цими особами, про що було правильно зазначено слідчим суддею.
Отже, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга, подана ОСОБА_5 не містить посилань на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, які підлягають оскарженню відповідно до ст. 303 КПК України, а тому висновки слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою є законними і обгрунтованими.
Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість судового рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів, не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2020 року про відмову у відкриті провадження за скаргою ОСОБА_5 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4