Повадження № 1-кс/638/2591/20
УХВАЛА
Іменем України

25 листопада 2020 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 від 24 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження? внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2016 року за № 0002488 за ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:
29 жовтня 2020 року представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, в якій просить скасувати постанову слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 від 24 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2016 року за № 0002488 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області з серпня травня 2016 року перебувало кримінальне провадження №0002488. 24 квітня 2018 року слідчою ОСОБА_5 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Скаржник вважає постанову незаконною та такою, що не відповідає принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, а зміст постанови не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Окрім того зазначає, що проведено не всі можливі слідчі дії, закриття провадження є передчасним, у зв`язку з чим просить скасувати зазначену постанову.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримав, просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена, причини неявки не повідомила. 05 листопада 2020 року з Шевченківського ВП ГУНП до суду надійшли матеріли кримінального провадження № 0002488 для огляду в судовому засіданні. Неявка слідчого, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши матеріали кримінального провадження № 0002488, суд дійшов висновку про задоволення скарги ОСОБА_4 з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , представником якої є ОСОБА_4 , має статус потерпілої.

Відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у статті 284 КПК України.

Згідно вимог пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (стаття 110 КПК України).

Разом з тим, частина 2 статті 9 КПК України зобов`язує прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак, судовим розглядом встановлено, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 9 КПК України слідчим не було проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою прийняття мотивованого та законного рішення, як то передбачено ст. 110 КПК України.

Так, матеріали кримінального провадження № 0002488, окрім протоколів допиту потерпілої та свідків, а також постанови про внесення ТЗ до АІС «відео контроль Рубіж», не містять жодних відомостей щодо про проведення інших слідчих дій. Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження є доручення т.в.о начальника Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 24 жовтня 2016 та 09 листопада 2017 року про проведення досудового розслідування, яке адресоване відповідним слідчим, та зі змісту якого вбачається про необхідність вжиття заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження. Однак, матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей щодо вчинення цих дій, а єдиним процесуальним документом, прийнятим слідчим після отримання доручення, є постанова про закриття кримінального провадження від 24 квітня 2018 року. Окрім того, зміст постанови не відповідає матеріалам кримінального провадження, оскільки в ній зазначено, що « ОСОБА_3 самостійно передала особисту інформацію невідомому щодо наявної банківської картки, крім того, потерпіла не надала жодних документів, що підтверджують зняття грошових коштів», однак ані протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, ані протоколи допиту потерпілої, ані протоколи допиту свідків не містять інформації щодо передання інформації про банківську картку, а також про зняття грошових коштів з банківської картки. Також, слідча в постанові зазначає, що з метою проведення комплексу заходів, які спрямовані на встановлення свідків та очевидців даної події, осіб, які вчинили вищезазначене правопорушення, встановлення місцезнаходження викраденого майна, надано доручення працівникам СКР Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області. Однак, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про надання цих доручень працівникам СКР Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області.

Зазначені обставини свідчать про неповноту слідства, адже для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів справи та встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо (рішення у справі «Кулік проти України»).

Суд зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria).
Суд, виходячи з приписів частини 5 статті 40 КПК України, позбавлений права надати вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що постанова слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 від 24 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2016 року за № 0002488 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, була прийнята передчасно, оскільки не були належним чином перевірені всі, викладені ОСОБА_3 у її заяві, обставини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням положень ст. 307 КПК України, суд дійшов висновку про скасування постанови слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 від 24 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2016 року за № 0002488 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з її передчасністю та невідповідністю вимогам ст. 283, 284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 283, 284, 303-307 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 від 24 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2016 року за № 0002488 за ч. 1 ст. 190 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 від 24 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2016 року за № 0002488 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1