УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.05.2018 року у справі № 758/6348/18 в рамках кримінального провадження № 0000094, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:
30.07.2020 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.05.2018 року у справі № 758/6348/18 в рамках кримінального провадження № 0000094, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України, в якому заявник просив суд скасувати арешт на: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000), накладений вищевказаною ухвалою.

Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що в рамках кримінального провадження № 0000094, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України, ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.05.2018 року у справі № 758/6348/18 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000). На думку заявника, накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує його законні права як власника квартири щодо вільного розпорядження майном: унеможливлює укладення договорів відчуження, здачі в довгострокову оренду з укладенням нотаріального договору та вчиняти інші дії відносно об`єкта нерухомості. Зазначає, що він є добросовісним набувачем арештованого майна, з дати накладення арешту на майно минуло більше двох років, фактично всі слідчі процесуальні дії відносно арештованого майна, як речового доказу могли бути виконані, сам договір купівлі-продажу, на підставі якого він отримав право власності на квартиру не визнаний недійсним та не оскаржений. Вказує, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває протягом тривалого часу, відомості про його причетність до злочину не внесені до ЄРДР, стосовно нього не здійснюється досудове розслідування, про підозру у вчиненні злочину йому не повідомлено, цивільного позову до нього не пред`явлено.

У судове засідання заявник, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення не з`явився. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

В судове засідання уповноважені прокурор або слідчий у кримінальному провадженні, також не з`явилися, однак їх неявка не перешкоджає розгляду порушеного у клопотанні питання по суті.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, у судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000094, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України. Станом на день розгляду справи, досудове розслідування кримінального провадження здійснюється Шевченківським УП ГУНП у м. Києві.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.05.2018 року у справі № 758/6348/18 клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000094, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України, було задоволено та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000) .

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали, підставою для накладення арешту була наявність розумних підозр вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Разом з цим, враховуючи, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснюється з 17 лютого 2017 року, питання про арешт майна вирішено ухвалою слідчого судді від 21 травня 2018 року, беручи до уваги, те що ні прокурор, ні слідчий у судове засідання не з`явились та не змогли надати суду докази того, що на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України, потреби досудового розслідування виправдовують подальше обмеження ОСОБА_3 у право власності на його майно, що безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема принципу розумності строків, та істотно порушує право власності ОСОБА_3 на таке майно, слідчий суддя приходить до висновку, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000) , відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.05.2018 року у справі № 758/6348/18 на зазначене майно, підлягає скасуванню, а клопотання ОСОБА_3 задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.05.2018 року у справі № 758/6348/18 в рамках кримінального провадження № 0000094, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.05.2018 року у справі № 758/6348/18 у рамках кримінального провадження № 0000094, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України, на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000) .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1