Справа № 202/1393/20
Провадження № 1-в/202/116/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи» Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2020 року стосовно ОСОБА_3 , засудженої за ч.1 ст.185, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII -

ВСТАНОВИВ:

Індустріальний районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України звернувся до суду із поданням про вирішення питання про приведення вироку Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2020 року стосовно ОСОБА_3 , засудженої за ч.1 ст.185, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Учасники судового провадження, а також представник органу з питань пробації у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду подання повідомлялися належним чином, причини своєї неявки не повідомили, що не перешкоджає розгляду подання за їх відсутності, відповідно до ст.539 КПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2020 року ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.185, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначено їй покарання: за ч.1 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі; за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі; за ч.4 ст.358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік із покладенням обов`язків згідно ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Зазначений вирок набрав законної сили 18 червня 2020 року.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно із п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

01 липня 2020 року набрав чинності «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

До набрання чинності Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, санкція ч.1 ст.185 КК України передбачала покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Після набрання чинності Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, тобто з 01 липня 2020 року, санкція ч.1 ст.185 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно із ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 була засуджена Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська до 01 липня 2020 року до покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України із випробуванням строком один рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України, в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, призначена вироком суду міра покарання перевищує санкцію ч.1 ст.185 КК України, викладену в новій редакції, тому суд вважає необхідним подання органу пробації задовольнити, визначивши ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

При визначенні терміну покарання нового виду суд виходить з того, що у відповідності до ч.1 ст.72 КК Україну одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, призначення покарання більшого ніж два роки обмеження волі погіршить становище особи, що порушуватиме принципи дії кримінального закону у часі, закріплені у ст.ст.4 та 5 КК України, з огляду на що, приводячи вирок у відповідність, слід вважати ОСОБА_3 засуджену вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2020 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк чотири роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі,залишивши зазначені у вироку суду положення щодо застосування до засудженої ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання із випробуванням, яке допускається у випадках призначення покарання у виді обмеження волі, згідно з вимогами ст.75 КК України, і покладення на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи» Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2020 року стосовно ОСОБА_3 , засудженої за ч.1 ст.185, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII задовольнити.

Привести вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2020 року стосовно ОСОБА_3 , засудженої за ч.1 ст.185, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII та вважати ОСОБА_3 засудженою за ч.1 ст.185, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України до покарання:
за ч.1 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі;
за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
за ч.4 ст.358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік із покладенням обов`язків згідно ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1