Справа № 149/1428/20
Провадження №11-сс/801/528/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу прокурора, на ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 17.07.2020, якою частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні, за №0000287 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці по 14.09.2020, з покладенням обов`язків, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який органами досудового слідства підозрюється за ч. 1 ст. 187 КК України в тому, що 14.07.2020 біля 17:00 год. в парку ім. Т.Г Шевченка в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, намагався таємно заволодіти рюкзаком ОСОБА_8 , в якому знаходились телефон, банківські картки та документи, але був помічений громадянкою ОСОБА_9 , яка почала викрикувати вимоги до останнього зупинитись та залишити речі, однак ОСОБА_6 не реагував та продовжував рух в бік виходу з парку. Після чого ОСОБА_8 , почувши крики, наздогнала ОСОБА_6 та намагалася повернути свій рюкзак. Проте, ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, звалив потерпілу ОСОБА_8 на землю обличчям до низу і наніс два удари ногою в область тулуба, після чого підняв із землі одну із сап та заподіяв дерев`яним руків`ям сапи один удар в область голови, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку легкого ступеня, забію м`яких тканин потиличної ділянки голови. В цей час ОСОБА_9 відволікала увагу ОСОБА_6 до приїзду працівників поліції, яких вона викликала.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений та має на утриманні малолітню дитину, враховуючи стан здоров`я дитини, яка хворіє та потребує догляду. ОСОБА_6 має постійне місце проживання та позитивну характеристику за місцем проживання. Прокурором в ході розгляду клопотання слідчого доведено лише один із вказаних у клопотанні ризіків, а саме те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків, які були очевидцями подій, тому сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначальним елементом при оцінці ризиків, передбачених ст.177 КПК України, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а тому обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурорка подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді мотивуючи тим, що в зв`язку із карантинними заходами пов`язаними із запобіганням поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року виникли складнощі у направленні апеляційної скарги вчасно.

В апеляційній скарзі прокурорка просить скасувати ухвалу слідчого судді про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку прокурорки, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного, корисливо насильницького кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років, тимчасово працює та проживає в найманому житлі, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння та відносно жінки, що свідчить про те, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення покарання, здійснювати незаконний вплив на потерпілу та свідків, перешкоджати досудовому розслідуванню кримінального провадження, а також продовжувати свою злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив поновити строк оскарження ухвали та задовольнити апеляційну скаргу, ОСОБА_6 та його адвоката, які заперечували проти поновлення строку та просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що пропущений строк апеляційного оскарження слід поновити, а в задоволенні апеляційної скарги - відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Що стосується клопотання прокурора про поважність пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді то, на думку колегії суддів, зазначена причина є поважною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

У зв`язку з встановленням карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року, можуть виникати недоліки в організації роботи та вчасного звернення до суду.

В зв`язку з викладеним колегія суддів вважає, що 2-денний строк пропущення апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 17.07.2020 є розумним, тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя, під час розгляду клопотання вірно встановив, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам та дотримуючись вимог ст. 194 КПК України, належним чином мотивував свій висновок та обґрунтовано прийняв рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 навівши переконливі мотиви про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахувавши всі обставини провадження по якому ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.
Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував наявність постійного місця проживання у м. Хмільник, за яким він позитивно характеризується, одружений та має на утриманні малолітню дитину, стан здоров`я дитини, яка потребує догляду, тобто наявність міцних соціальних зв`язків.
З урахуванням вищенаведених обставин колегія суддів вважає, що ризики не виправдовують застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , а тому доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
З огляду на вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, сім`ю та з урахуванням відсутності належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до вірних висновків застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому оскаржувана ухвала є обґрунтованою та законною, а апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 419, 422, 492 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
клопотання прокурора задовольнити поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 17.07.2020, якою частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні, за №0000287 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці по 14.09.2020, з покладенням обов`язків, щодо ОСОБА_6 без зміни

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2