КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,
за участю:
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000495 від 17.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.365-3 КК України, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2020 року про відмову в задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.365-3 КК України, у кримінальному провадженні №0000495,

В С Т А Н О В И Л А :

19 листопада 2020 року захисник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку ст.303 КПК України про скасування повідомлення про підозру від 11.09.2020 року ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.365-3 КК України, складеного в рамках кримінального провадження №0000495 від 17.06.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні вказаної скарги.

Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя послався на врахування тих обставин, що стороною захисту не надано доказів необґрунтованості врученої ОСОБА_5 підозри.

На вказану ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною, необґрунтованою та невмотивованою. На думку апелянта, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 не містить зазначених у ч.1 ст.277 КПК України необхідних елементів цієї правової норми, а саме викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Зазначає, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається та стороною обвинувачення не надано доказів того, що на час інкримінуємого протиправного діяння ОСОБА_5 (після набуття чинності ст.365-3 КК України 13.08.2020 року) ОСОБА_7 проводилась незаконна діяльність з організації або проведення азартних ігор, а ОСОБА_5 про це було відомо. Крім того, у письмовому повідомленні про підозру слідчим вказано правову кваліфікацію кримінального правопорушення без зазначення частини відповідної статті Кримінального кодексу України, при цьому лише після спливу 24-х годинного терміну вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 слідчим винесено постанову про виправлення описки у повідомленні про підозру та зазначено кваліфікацію дій ОСОБА_5 . Разом з цим, апелянт наголошує, що Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено виправлення описок у повідомленні про підозру та будь-які дії, пов`язані з перекваліфікацією дій особи, передбачають окрему правову процедуру повідомлення особі про підозру та складання нового повідомлення про підозру. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 02 грудня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 задовольнити та скасувати повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000495.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому, колегія суддів вирішила за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її в повному обсязі;
ознайомившись з матеріалами скарги та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Згідно із ч.1 ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачений ст.278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст.277 КПК України.

Таким чином, підставою оскарження повідомлення про підозру може бути порушення вищевказаних процесуальних норм.

Як вбачається з матеріалів скарги, що надійшли до суду апеляційної інстанції, та ухвали слідчого судді, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000495 від 17.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.1 ст.203-2, ч.1 ст.365-3, ч.3 ст.368 КК України.

11 вересня 2020 року в рамках кримінального провадження №0000495 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.365-3 КК України.

Повідомлення про підозру, відповідає вимогам ст.277 КПК України, та у відповідності до вимог ст.278 КПК України вручено ОСОБА_5 у спосіб та строк, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України. Всупереч доводам захисника, відповідно до вимог ч.4 ст.278 КПК України дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, в даному процесуальному документі зазначені.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, що слідчий при повідомленні про підозру діяв не у спосіб, передбачений КПК України, прийнявши постанову про виправлення описки у повідомленні про підозру, не можуть бути достатньою та безумовною підставою для висновку про необґрунтованість врученої ОСОБА_5 підозри, оскільки ч.3 ст.110 КПК України визначена можливість винесення слідчим, прокурором постанови, яка не передбачена Кримінальним процесуальним кодексом України, у разі необхідності.

При цьому твердження апелянта про те, що правова кваліфікація дій ОСОБА_5 не підпадає під норму ч.1 ст.365-3 КК України, оскільки вони були вчинені до вступу в законну силу цієї статті, є безпідставним з огляду на обставини вчинення ОСОБА_5 злочину, який є триваючим, і протиправні дії вчинялися останнім також після набрання чинності вказаною вище статтею закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмітити, що обґрунтованість підозри неодноразово перевірялася слідчими суддями та судом апеляційної інстанції при розгляді клопотань органу досудового розслідування про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Положенням ст.89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Тобто, перед слідчим суддею не ставиться питання доведеності поза розумним сумнівом вини підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а лише вирішується питання щодо обґрунтованості підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.За наявності обґрунтованих даних, які спростовують всі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий за погодженням із прокурором має право змінити раніше повідомлену підозру чи за наявності для цього підстав прийняти рішення про закриття кримінального провадження.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів не вбачає порушень норм КПК України для скасування ухвали слідчого судді.

З матеріалів судового провадження встановлено, що наведені в скарзі про скасування підозри доводи, перевірялись слідчим суддею, при цьому в судовому засіданні заслухано пояснення уповноваженого прокурора, захисника та підозрюваного, а також з`ясовано обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо розгляду скарги в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2020 року про відмову в задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.365-3 КК України, у кримінальному провадженні №0000495, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3