Справа № 570/18/20
номер провадження 1-в/570/54/2020
У Х В А Л А
іменем України

06 серпня 2020 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Рівному клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі або заміну покарання на більш м`яке,-

в с т а н о в и в :

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від подальшого відбуття покарання у виді довічного позбавлення волі, або заміну вказаного покарання більш м`яким.
У судовому засіданні засуджений своє клопотання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання, посилаючись на доводи викладені в письмовому клопотанні.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання засудженого з мотивів відсутності правових підстав для задоволення вказаного клопотання.
Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Так, ОСОБА_4 вироком Апеляційного суду Львівської області від 08.05.2003 року визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 93 п.п. «а», «г», «і», ст. 140 ч.2 КК, ст.42 КК України (1960 року) та засуджено до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Верховного Суду України від 30.09.2003 вирок Апеляційного суду Львівської області від 08.05.2003 року змінено, перекваліфіковано дії ОСОБА_4 зі ст. 140 ч.2 КК України 1960 року на ст.185 ч.2 КК України (2001 року) і призначено два роки позбавлення волі. На підставі ст. 42 КК України (1960 року) ОСОБА_4 за ст.ст. 93 п.п. «а», «г», «і» КК України (1960 року) та ст. 185 ч.2 КК України (2001 року) остаточно призначено довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до законодавства яке діяло станом на час засудження, стаття 93 КК України передбачала покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Положення КК України (в редакції 1960 року) встановлено безальтернативну санкцію позбавлення волі на строк до пятнадцяти років за умисне вбивство без обтяжуючих обставин. Проте законодавець не визнавав таке саме покарання співмірним з покаранням за умисне вбивство за обтяжуючих обставин, оскільки вважав, що за вчинення таких злочинів мала існувати можливість призначення судами і більш суворого кримінального покарання.
Згідно чинного законодавства, звільнення від відбуття призначеного покарання чи заміна невідбутої частини покарання більш м`яким не застосовується до покарання у виді довічного позбавлення волі. За вказаних обставин, клопотання засудженого до задоволення не підлягає.
Згідно ст. 87 КК України актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років. Таким чином, нормами КК України передбачено можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням шляхом помилування засудженого, що у повній мірі відповідає вимогам «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та практиці Європейського суду з прав людини.
Керуючись ст. 3 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 87 КК України, ст.ст. 152 КВК України, ст.ст. 370, 371, 372, 537, 539 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення його від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі або заміну покарання на більш м`яке - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1