Справа № 183/4748/20
№ 1-кп/183/1471/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду у спрощеному порядку кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000932 від 17 червня 2020 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
-23.01.2020 року Новомосковським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбуття покарання звільнена з випробуванням на 1 рік; Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.08.2020 року Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2020 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, та вважати ОСОБА_3 такою, якій призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців із звільненням від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік із покладеними обов`язками відповідно до вироку,
обвинуваченої у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повністю згодна із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного нею, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подала письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно неї у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за її відсутності (а.с.9).

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти такого розгляду, про що надав відповідну заяву (а.с.10).

Ухвалою суду від 01 вересня 2020 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.ст.381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що 10 червня 2020 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 знаходилися за місцем мешкання останнього, за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 побачила , що в спальній кімнаті на столі знаходився планшет марки «Lenovo ТВЗ-710і», який належав ОСОБА_5 , в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного планшету.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 приблизно о 10 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщені квартири АДРЕСА_3 за вказаною вище адресою, скориставшись тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 лягливідпочивати та, переконавшись що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, із корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, зі столу, який знаходився у спальній кімнаті, таємно викрала планшет марки «Lenovo ТВЗ-710і», який належить ОСОБА_5 , після чого з викраденим майном покинула місце скоєння кримінального правопорушення.
В подальшому ОСОБА_3 , розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1614,00 гривень.
Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Щире каяття ОСОБА_3 визнається судом обставиною, що пом`якшує її покарання.
Суд також враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.
Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.

Разом з тим, суд бере до уваги, що обвинувачена ОСОБА_3 , будучи раніше засудженою до 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік, та згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, їй було призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців із звільненням від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік, знову вчинила злочин в період іспитового строку.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки такі підстави у суду відсутні, і вважає, що покарання повинно бути призначено у виді реального обмеження волі, строком 1 рік, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченої.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати до покарання, призначеного цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.01.2020 року у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, остаточно призначити покарання у виді двох 2 (двох) років обмеження волі.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді обмеження волі буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання вчинення нею нових злочинів.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавчої експертизи № 2652-20 від 09.07.2020 року, вартість якої складає (163*2) 326,88 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченої в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винної, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 100,369,370,373,374,381,382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати до покарання, призначеного цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2020 року у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, остаточно призначити покарання у виді двох 2 (двох) років обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту її фактичного затримання.

Речові докази: відеозапис за 10.06.2020 року, що міститься на диску VIDEX, зафіксований на камері відео спостереження у приміщенні ломбарду «Онікс» по вул. Сучкова, 15 в м. Новомосковську Дніпропетровської області, специфікацію до договору фінансового кредиту, закладу DNZ-96.70773/0 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 326 гривень 88 копійок.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1