Справа № 209/3844/19
Провадження № 1-кп/209/214/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДП "Дніпровська установа відбування покарань №4" кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000797, відносно обвинуваченої за ч. 2 ст. 307 КК України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українки, громадянки України, яка має професійно-технічну освіту, не заміжня, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше була засуджена:
- 09 березня 2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік; ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 березня 2012 року іспитовий строк відмінено, направлена для відбування покарання до місць позбавлення волі строком на 2 роки; звільнена із місць позбавлення волі 16 грудня 2012 року згідно ухвали Дніпропетровського апеляційного суду від 18 вересня 2011 року;
- 28 липня 2015 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік (судимість погашена, цим вироком переривається строк погашення судимості за попереднім вироком);
- 03 листопада 2017 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,

ВСТАНОВИВ:

Відносно обвинуваченої ОСОБА_6 у кримінальному проваджені було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування якого продовжувався судом до 30 жовтня 2020 року.

Прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , яке підтримував у судовому засіданні. В обгрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна. ЇЇ вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. ОСОБА_4 не має постійного джерела доходів, оскільки офіційно не працює, раніше неодноразово судима, злочин вчинила в період іспитового строку після звільнення її від відбування покарання в виді позбавлення волі за попереднім вироком, її діяння вирізняється вираженою суспільною небезпечністю. Вищевказане свідчить про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання зазначеним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи, що ризики, на які посилається прокурор, не доведені. Немає підстав вважати, що обвинувачена буде ухилятися від суду. Враховуючи тривалий розгляд кримінального провадження просить змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на домашній арешт.

Вислухавши прокурора, обвинувачену та її захисника, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора щодо продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим в частині 1 цієї статті, в тому числі: переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Розглядаючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за які може бути призначено покарання на строк до десяти років.
ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем проживання не зареєстрована, що свідчить про відсутність в неї сталих соціальних зв`язків, тому суд вважає, що вона може переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне.

Суд також вважає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вона не працює, не має постійного джерела доходів, раніше неодноразово засуджувалася, має не зняті і не погашені в установленому законом порядку судимості, обвинувачується у вчинені тяжких злочинів в період іспитового строку після звільнення її від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, призначеного їй за попереднім вироком,

На думку суду більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої та запобіганню вказаним вище ризикам.

Заставу у розмірі, передбаченому п 2 ч.5 ст. 182 КПК України, обвинуваченій ОСОБА_4 було визначено при обранні відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, до 17.00 години 24 грудня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дати її оголошення.

Суддя ОСОБА_1 .