ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/7711/20 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/3649/20 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. 81 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , який взяв захист своїх інтересів на себе, без участі представників виправної колонії №43, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 23.10.2020 року, -

ВТСАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 23.10.2020 року відмовлено у задоволенні подання начальника державної установи «Харківська виправна колонія №43» і голови спостережної комісії в Індустріальному районі м.Харкова про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаною вище ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, та застосувати до нього вимоги ст.81 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вказує, що суд першої інстанції виніс оскаржуване рішення, яке ґрунтується на припущеннях, не взяв до уваги його позитивну характеристику під час відбування покарання, його ставлення до праці, дотримання усіх норм поведінки. Також послався на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги його міцні соціальні зв`язки, наявність житла, намір працевлаштуватися, прагнення повернутися до нормального життя.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Засуджений в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, та просив їх задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого та прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вказує, що своїм ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим, вважає за можливе застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Проте, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого, виходячи із наступного.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено наступне: вироком Орджонікідзевським районним судом м. Харкова від 23.12.2011 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі. За даним вироком ОСОБА_7 був умовно-достроково звільнений 15.08.2013 року на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 20 днів, і протягом невідбутої частини покарання вчинив умисні тяжкі злочини, за яким відбуває зараз покарання.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення умисних злочинів, деякі із яких є тяжкими злочинами, згідно особової справи має декілька не погашених судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів, що на думку суду, свідчить про стійку тенденцію засудженого на систематичне вчинення тяжких злочинів.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такою позицією суду першої інстанції.
Крім того, ОСОБА_7 раніше звільнявся умовно-достроково від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, але знову вчинив умисні тяжкі злочини протягом строку невідбутої частини покарання.
Також судом першої інстанції було взято до уваги, що згідно характеристики засудженого від 23.08.2017 року, засуджений ОСОБА_7 з 29.01.2014 року тримався в Харківському слідчому ізоляторі, вимоги тримання не порушував, заохочень не мав. З 26.05.2014 року відбуває покарання в ХВК № 43, за час відбування покарання характеризується негативно, мав 3 стягнення, 2 заохочення, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. Конфліктний, на критику в свою адресу реагує не завжди адекватно, не дотримується правомірних ввічливих взаємовідносин із персоналом. Безвідповідально ставиться до виконання робіт.
Згідно до характеристики на ОСОБА_7 , затвердженої 06.03.2019 року начальником ХВК № 43, останній з 30.04.2014 року знаходиться в місцях позбавлення волі. За час перебування в Харківському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 26.05.2014 року перебуває в ХВК №43, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 12.06.2014 року перебував в Харківському слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 28.07.2014 року відбуває покарання в ХВК №43, за час відбування покарання характеризувався посередньо, мав 9 стягнень та 5 заохочень. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Не приділяє дбайливого ставлення до майна установи.
Згідно до характеристики, затвердженої 04.09.2019 року начальником ХВК № 43, ОСОБА_7 за час перебування в Харківському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. За час відбування покарання в ХВК №43 характеризується негативно, має 26 стягнень та 5 заохочень, не завжди адекватно реагує на критику в свою адресу. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи.
Згідно до характеристики на ОСОБА_7 , затвердженої 19.06.2019 року начальником ХВК № 43, ОСОБА_7 за час відбування покарання з метою стимулювання правослухняної поведінки заохочувався 5 разів, проте не зважаючи на це систематично допускає порушення, за що має 16 стягнень, 7 з яких не погашені та не зняті у встановленому законом порядку, 2 рази поміщався до ДІЗО. Станом на 19.06.2019 року характеризується вкрай негативно.
Згідно до характеристики, затвердженої 24.09.2019 року начальником ХВК № 43, ОСОБА_7 за час перебування в Харківському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. За час відбування покарання в ХВК №43 порушував 27 разів вимоги режиму тримання, за що 27 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі 2 рази поміщався до ДІЗО, один раз переводився до ПКТ. Мав 5 заохочень. Характеризується вкрай негативно.
Згідно до характеристики, затвердженої 24.12.2019 року начальником ХВК № 43, ОСОБА_7 за час перебування в Харківському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. За час відбування покарання в ХВК №43 порушував 29 разів вимоги режиму тримання, за що 29 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі 2 рази поміщався до ДІЗО, один раз переводився до ПКТ. Мав 5 заохочень. З 24.09.2019 року переведений до дільниці посиленого контролю як особа, яка систематично злісно порушує вимоги та не проявляє готовності до самокерованої соціально-правомірної поведінки і негативно впливає на процес виправлення інших засуджених. За час тримання на дільниці посиленого контролю ОСОБА_7 переглянув своє ставлення до вимог для засудженого. Адекватно реагує на критику в свою адресу, не конфліктний, ввічливий з персоналом, дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується.
Згідно до характеристики, затвердженої начальником ХВК № 43, ОСОБА_7 за час перебування в Харківському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. За час відбування покарання в ХВК №43 мав 6 заохочень, 29 стягнень, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку. На теперішній час характеризується посередньо.
Згідно до характеристики, затвердженої 30.09.2020 начальником ХВК № 43, ОСОБА_7 за час перебування в Харківському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. За час відбування покарання в ХВК №43 мав 7 заохочень, 29 стягнень.
Вище викладене, як вірно вказав суд першої інстанції, свідчать про те, що станом на 30.09.2020 року ОСОБА_7 характеризується посередньо.
У роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Отже, викладені в оскаржуваній ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає вірними, оскільки вони ґрунтуються на аналізі даних про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а не лише за час, що безпосередньо передував розгляду питання про застосування умовно-дострокового звільнення.
Враховуючи викладене, та приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 щодо наявності у нього місця проживання, родинних та соціальних зв`язків, намір працевлаштуватись, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки такі доводи не є тією обставиною, яка достатня для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення.

Крім того, не можна залишити поза увагою ту обставину, що до засудженого ОСОБА_7 вже застосовувалось умовно-дострокове звільнення, під час якого він вчинив злочин, за який наразі відбуває покарання.

Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, та належних висновків для себе не зробив, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині до уваги не беруться.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення подання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, через що, апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст.ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 23.10.2020 року про справі щодо засудженого ОСОБА_7 про відмову в його умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4