Справа №295/6593/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження № 0000073 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 2019 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,
за ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та перебуваючи на посаді у військовій частині НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 09.01.2020 о 08 годині, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 30.03.2020, коли прибув до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що дійсно вчинив злочин у час, спосіб та за обставин, що викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому показав, що щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення. Також показав, що дійсно з 09.01.2020 по 30.03.2020 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Просив не його позбавляти волі.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно до ст. 67 КК України, під час досудового розслідування не встановлено.

Судом враховуються результати досудової доповіді Корольовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, з якої вбачається, що орган пробації прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Суд враховує те, що обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин, раніше не судимий, характеризується посередньо згідно службової характеристики, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у зв`язку з чим приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому застосовує вимоги ст. 75, 76 КК України.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 394 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк - 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1