17.08.2020 Єдиний унікальний № 371/1319/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Миронівка

ЄУН 371/1319/19

Провадження № 1-кс/371/223/20

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу директора Регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів» ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000152, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 вересня 2019 року за ст. 197-1 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Скарга на постанову про закриття кримінального провадження призначена до розгляду ухвалою слідчого судді від 11 серпня 2020 року.

Скарга обґрунтована тими обставинами, що 6 серпня 2020 року ним отримано постанову слідчого СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області про закриття кримінального провадження № 0000152 від 19 червня 2020 року.

Прийняте рішення вважає передчасним та незаконним, оскільки слідчим з метою з`ясування обставин кримінального правопорушення не вчинено необхідних слідчих та інших процесуальних дій. Завдання кримінального провадження не виконані.

В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд скарги без його участі, вимоги за скаргою підтримав та просив їх задовольнити.

Для доведення правомірності прийнятого рішення слідчий в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд скарги.

Частина 3 ст. 306 КПК України передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно вказаних положень відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Наслідки неявки скаржника у судове засідання з розгляду скарги КПК України не регламентовані.

З огляду на стислі процесуальні строки для розгляду скарги та введення на території України карантину, зважаючи на рівність процесуальних можливостей заявника та слідчого, відсутність заявника, який не з`явився до суду з поважних причин та подав клопотання про розгляд скарги без його участі, не повинна бути перешкодою для прийняття слідчим суддею відповідного процесуального рішення.

Оцінка доданих до скарги письмових доказів та доводи заявника вказують на наявність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Згідно пункту 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні начальника СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 19 червня 2020 року закрито кримінальне провадження № 0000152, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 вересня 2019 року за ст. 197-1 ч. 1 КК України.

Підставою прийняття рішення про закриття кримінального провадження слідчим зазначено відсутність події злочину, передбаченого ст. 197-1 ч. 1 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Отримавши заяву чи повідомлення про злочин, слідчий мав з`ясувати чи містять факти, про які отримані відомості, ознаки злочину, чи вбачається в діяннях, про які повідомлено, конкретний вид злочину, за якою статтею може бути кваліфіковано даний злочин, вчиненому діянню мав надати кримінально-правову оцінку.

Відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

За змістом п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчим при закритті кримінального провадження № 0000152 вищезазначених вимог закону не дотримано, оскаржувана постанова є такою, що винесена передчасно, на підставі не повно проведеного досудового розслідування.

Досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Приймаючи рішення про відсутність події кримінального правопорушення, слідчий не встановив обставин, що виключають кримінальне провадження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

За загальним правилом за відсутності події кримінального правопорушення кримінальне провадження закривається у разі, якщо: а) встановлено, що не було самого факту, для розслідування якого почате провадження; б) встановлено, що сама подія мала місце, однак її не можна визнати кримінальним правопорушенням, бо вона була результатом дії стихійного лиха, фізіологічних процесів, тощо; в) встановлено, що подія мала місце, проте не була кримінальним правопорушенням, оскільки повязана з діями потерпілого, а не сторонніх осіб.

В мотивувальній частині рішення слідчого зазначено, що слідчим не встановлено факту, для розслідування якого почате провадження, тобто не встановлено факту самовільного зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, існування якого оспорюється заявником.

У постанові слідчим наведено мотиви та зазначено докази, на підставі яких він дійшов висновку про відсутність події кримінального правопорушення, яке полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Такі висновки слідчим зроблені на підставі фактичних даних, встановлених зі змісту відповіді директора ПП «Коритищанське» ОСОБА_5 на запит слідчого № 64 від 15 жовтня 2019 року та протоколу допиту свідка ОСОБА_6 .

Слідчий зазначає, що згідно відповіді на запит № 64 директора ПП «Коритищанське» ОСОБА_5 від 15 жовтня 2019 року, ПП «Коритищанське» не здійснює господарську діяльність на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0010.

Допитаний як свідок ОСОБА_6 , який є головним агрономом ПП «Коритищанське», показав, що земельна ділянка, на яку вказував заявник, не перебуває у користуванні приватного підприємства, а тому господарські роботи на ній не проводяться.

Постанова містить відомості про те, що Проект організації РЛП «Трахтемирів» у визначеному законом порядку затверджений не був, вимоги Закону України «Про загальнодержавну програму формування національної екологічної мережі України на 2000-2015 роки» виконано не було, відповідно до даних державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності, РЛП «Трахтемирів» по Малобукринській сільській раді Миронівського району Київської області не рахується, станом на 2019 рік РЛП «Трахтемирів» як об`єкт природно-заповідного фонду не створений, його межі в натурі не винесені, зонування відсутнє, РЛП «Трахтемирів» не зареєстрований як платник плати за землю.

Наведені слідчим обставини щодо створення та діяльності РЛП «Трахтемирів» як об`єкту природно-заповідного фонду не є такими, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Зміст постанови про закриття кримінального провадження містить посилання на відомості письмових доказів, які не долучені до матеріалів кримінального провадження.

Такими документами є: довідка № 29-10-0.31-92/113-17, видана Відділом у Миронівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області 7 листопада 2017 року, дані державної статистичної звітності, лист № 05.2-10/09.559 Департаменту екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації від 14 листопада 2017 року, лист № 19810/10/10-36-14-11 ГУ ДФС України у Київській області від 9 листопада 2018 року, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 2а-11527/12/2670 від 17 жовтня 2012 року та постанова Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 2а/2370/3290/2012 від 13 грудня 2012 року.

За ст. 197-1 ч. 1 КК України настає кримінальна відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, тобто фактичне заволодіння (чи заволодіння і користування) земельною ділянкою або її частиною, вчинене в особистих інтересах або інтересах інших осіб тим, кому ця ділянка у встановленому порядку не надавалась у володіння і користування (постійне, оренда, земельний сервітут, емфітевзис, суперфіцій) або не передавалась у власність, або за відсутності вчинення правочину щодо такої земельної ділянки (чи щодо об`єкта, розташованого на земельній ділянці).

Аналізований злочин є злочином з матеріальним складом: для встановлення об`єктивної сторони цього злочину слід встановити не тільки самовільне зайняття земельної ділянки, але й настання суспільно небезпечних наслідків - спричинення її власнику чи законному володільцю значної шкоди. Шкода визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Злочин визнається закінченим з моменту самовільного зайняття ділянки і настання вказаних суспільно небезпечних наслідків.

На підставі фактичних даних, що наявні у матеріалах кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що відомості про злочин було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі рішення слідчого судді 19 вересня 2019 року.

Короткі відомості про кримінальне правопорушення вказували на факт вчинення протиправних дій щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0010.

В ході досудового розслідування слідчим отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових пав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27 вересня 2019 року, лист № 64 директора ПП «Коритищанське» ОСОБА_5 від 15 жовтня 2019 року, допитано як свідка головного агронома ПП «Коритищанське» ОСОБА_6 .

Слідчим не допитано заявника ОСОБА_3 про повідомлені ним обставини у заяві про злочин, не проведено огляд місця події, не допитано особу, у власності якої перебуває земельна ділянка, не вчинено інших слідчих та процесуальних дій.

15 жовтня 2019 року постановою слідчого кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

31 жовтня 2019 року постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 15 жовтня 2019 року скасовано прокурором Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури у зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування не з`ясовано всі обставини, що мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Після прийняття прокурором рішення про скасування постанови про закриття кримінального провадження як незаконної слідчим не вчинено жодної слідчої та процесуальної дії для встановлення обставин кримінального правопорушення чи встановлення обставин, що виключають кримінальне провадження, та 4 березня 2020 року винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 18 травня 2020 року постанову слідчого від 4 березня 2020 року про закриття вказаного кримінального провадження скасовано, кримінальне провадження повернуто для відновлення досудового розслідування.

У строк після отримання матеріалів кримінального провадження жодної слідчої чи процесуальної дії, спрямованої на збирання, перевірку та оцінку доказів, не вчинено.

З огляду на вказані встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обстави, тому рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, необґрунтованим та не відповідає вимогам закону.

Існує необхідність у проведенні у кримінальному провадженні ряду слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів.

При проведенні розслідування належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події чи складу злочину в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

За правилами частин 2 та 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, зобов`язання вчинити певну дію та не може бути оскаржена.

Визнання слідчим суддею рішення слідчого незаконним тягне втрату таким рішенням юридичної сили та виникнення обовязку посадової особи усунути припущене порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу директора Регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів» ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000152, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 вересня 2019 року за ст. 197-1 ч. 1 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 19 червня 2020 року, прийняту слідчим у кримінальному провадженні начальником СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 вересня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 197-1 ч. 1 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000152 повернути до Миронівського ВП ГУНП в Київській області для відновлення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_1