Справа № 635/5856/20
Провадження № 1-в/635/858/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання начальника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» відносно
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 05.03.2020 року Красноградським районним судом Харківської області за ст.369 ч.1, 71, 83 ч.6 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В :

Начальник ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить привести вирок Красноградського районного суду Харківської області від 05.03.2020 рокувідносно ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. №2617-VIII.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. №2617-VIII, яким внесено зміни до частин 1 та 2 статті 309 КК України.

Засуджений та представник ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)»в судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Прокурор надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій проти задоволення клопотання не заперечував.

Відповідно до положень ч. 4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вироком Красноградського районного суду Харківської області від 18.08.2017 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.185 КК України, та йому призначене покарання:

- за ч.2 ст.309 КК України у виді 3 років позбавлення волі,

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_4 призначене покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст..71 КК України до покарання за даним вироком приєднано частково покарання, призначене за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року, яким ОСОБА_4 було засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю два роки і 1 місяць позбавлення волі. За сукупністю вироків визначене ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Крім того, вироком Красноградського районного суду Харківської області від 05.03.2020 року затверджено угоду про визнання винуватості від 05.12.2019 року, укладену між начальником Зачепилівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , якою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.369 КК України і йому призначене покарання у виді 2 років позбавлення волі.
За правилами ст..ст.71, ч.6 ст.83 КК України частково до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 18.08.2017 року та остаточно призначено покарання у виді 2 років 5 місяців позбавлення волі.
Згідно з вироком Красноградського районного суду Харківської області від 18.08.2017 року, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.
01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, яким до частин 1 та 2 статті 309 КК України внесено зміни, згідно з якими:

- незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років (ч. 1 ст. 309 КК України);

- ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч. 2 ст. 309 КК України).

Частиною 2 статті 309 КК України в редакції, чинній до 01.07.2020, була встановлена кримінальна відповідальність за дії, передбачені частиною першої даної статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.

Таким чином, з 01.07.2020 частиною 2 статті 309 КК України не передбачено кримінальну відповідальність за незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно, а лише у разі якщо протягом року після засудження за цією статтею особа вчинила кримінальне правопорушення за цією статтею.

Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 309 КК України за діяння, вчинене до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, призначене покарання не відбув, суд приходить до висновку, що на нього поширюються положення ч.1 ст. 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Згідно з ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Отже, статтею 74 КК України визначено загальне правило, згідно з яким особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Приймаючи до уваги, що з 01.07.2020 частина 2 статті 309 КК України не містить такої кваліфікуючої ознаки як вчинення злочину повторно, а інші кваліфікуючі ознаки, передбачені частиною 2 статті 309 КК України (в редакції, чинній з 01.07.2020), у діях ОСОБА_4 , за які він засуджений 18.08.2017 року за ч. 2 ст. 309 КК України, відсутні, суд приходить до висновку про необхідність приведення вироку щодо останнього у відповідність до нового закону про кримінальну відповідальність шляхом перекваліфікації дій ОСОБА_4 з частини 2 на частину 1 статті 309 КК України та пом`якшення призначеного покарання шляхом визначення покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якою одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, а саме у виді 5 років обмеження волі.
Оскільки остаточне покарання ОСОБА_4 за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 18.08.2020 року призначено на підставі статей 70 та 71 КК України, виходячи з правил статті 72 та 74 КК України, остаточне покарання засудженому ОСОБА_4 слід визначити таким, яке раніше призначене вироком Красноградського районного суду Харківської області від 05.03.2020 року, а саме, у виді 2 років 5 місяців позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100) ОСОБА_3 про пом`якшення покарання у випадку, передбаченому ч.3 ст.74 КК України, відносно засудженого ОСОБА_4 -задовольнити.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 18.08.2017 року за ч.1 ст.309 КК України до 5 (п`яти) років обмеження волі.
Остаточне покарання ОСОБА_4 залишити раніше призначене вироком Красноградського районного суду Харківської області від 05.03.2020 року у виді 2 (двох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1