Справа № 136/10/21
провадження №1-кп/136/6/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, обвинувальний акт та Угоду про примирення від 30.12.2020, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000217 від 03.10.2020, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта незакінчена вища, студент вищого навчального закладу, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

інших учасників

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
02.10.2020 біля 23.30 години, ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_8 на власному автомобілі марки «Opel Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 приїхали в с. Нова Прилука, на вул. Травнева Липовецького району, Вінницької області, для зустрічі та з`ясування відносин із неповнолітнім ОСОБА_6 , через колишню дівчину неповнолітню ОСОБА_9 , з якою на той час зустрічався ОСОБА_6 .
Перебуваючи у вказаному автомобілі біля філії Липовецької ЦРЛ, що розташована в с. Нова Прилука, по вул. Травнева, 4, Липовецького району, Вінницької області, не дочекавшись ОСОБА_6 - ОСОБА_3 запустив двигун свого автомобіля та став їхати в сторону розважального закладу «Вінтаж», де ОСОБА_6 святкував із друзями свій день народження. Рухаючись по вул. Травнева в с. Нова Прилука, Липовецького району, Вінницької області, ОСОБА_3 побачив як по узбіччі дороги у напрямку їх руху йшла група осіб, з-поміж якої він впізнав ОСОБА_6 . Під`їхавши до вказаної групи осіб на автомобілі, ОСОБА_3 зупинився навпроти турнікету Новоприлуцької ЗОШ І-ІІ ступенів, що за адресою с. Нова Прилука, вул. Травнева, 38б, Липовецького району, Вінницької області та при відкривши вікно дверцят переднього пасажирського сидіння, на якому сидів ОСОБА_8 . В цей момент ОСОБА_6 , нічого не пояснюючи наніс один удар рукою в область обличчя ОСОБА_8 , після чого схопив останнього рукою за одяг. В свою чергу ОСОБА_8 схопив руку ОСОБА_6 , якою він тримав його за верхній одяг та намагався, відірвати її від себе.
В цей момент ОСОБА_3 , розуміючи те, що група осіб намагається вчинити відносно них протиправні дії, будучи за кермом автомобіля марки «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , який є джерелом підвищеної небезпеки, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у виді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , але легковажно розраховував на їх відвернення, в той момент коли рука ОСОБА_6 знаходилась в салоні автомобіля, а ОСОБА_8 намагався її відірвати від себе, розпочав рух автомобілем в сторону розважального закладу «Вінтаж», внаслідок чого надав прискорення тілу ОСОБА_6 , який лівою рукою схопився за рейлінг автомобіля, щоб не впасти.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_6 почав бігти за автомобілем, при цьому відпустив одяг ОСОБА_8 та схопився правою рукою за стійку автомобіля, щоб не впасти. Проїхавши таким чином дистанцію 90 метрів з моменту початку руху, ОСОБА_6 не втримався та впав на асфальт проїжджої частини, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - лінійного перелому правої тім`яної кістки, скроневої кістки, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу в лівій скроні, підвивиху 1-го шийного хребця, правобічної гострої приглухуватості І-ІІ ступеню, які являлися небезпечними для життя в момент заподіяння через наявність переломів кісток склепіння та основи черепа, та належать до тяжких тілесних ушкоджень.
Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 128 КК України, а саме необережне тяжке тілесне ушкодження.

Разом з обвинувальним актом до суду надано Угоду про примирення укладену 30.12.2020 між неповнолітнім потерпілим ОСОБА_6 , за участі його законного представника ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_10 ..

Згідно з умовами Угоди про примирення сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.128 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України. Також сторони узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_3 , а саме: у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, також між сторонами узгоджено можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, згідно з ст. 76 КК України. ОСОБА_3 з визначеним в угоді видом та розміром покарання, зі звільненням від його відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, погодився та не заперечує проти його призначення.
В угоді потерпілий та обвинувачений зазначили, що розуміють та усвідомлюють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та беззастережно за обставин вказаних в обвинувальному акті та Угоді про примирення, пояснив, що розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та звільнення від його відбування з випробуванням. Просив затвердити угоду про примирення між потерпілим та ним, яку він уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання, а також стверджував, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні також просив суд затвердити угоду про примирення укладену між його підзахисним та потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Потерпілий та його законний представник також просили затвердити угоду, запевнивши, що наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання їм зрозумілі, а укладення угоди було для потерпілого добровільним.
Прокурор у судовому засіданні не заперечувала щодо затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, оскільки при її укладенні було дотримано вимоги КК та КПК України.
Суд, розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, а саме необережне тяжке тілесне ушкодження, а отже його дії вірно кваліфіковані за ст.128 КК України.

Судом враховано, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України, є кримінальними правопорушенням невеликої тяжкості; ОСОБА_3 , раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої потерпілому шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Переконавшись, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження укладеної між потерпілим та обвинуваченим угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання, за вчинений злочин.

Разом з тим, сторонами в Угоді про примирення було обумовлено звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ч.3 ст. 75 КК України, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням визначаються виключно судом.
З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до положень ч.3 ст. 75 КК України, та визначати тривалість іспитового строку в 1 (один) рік 6 (шість) місяців, з покладенням на нього обов`язків визначених ч.1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376, 468, 469 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити Угоду про примирення укладену 30.12.2020 між неповнолітнім потерпілим ОСОБА_6 , за участі законного представника ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000217 від 03.10.2020.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1