Справа № 487/5390/20
Провадження № 1-кс/487/5722/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000927 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

18.09.2020 року слідчий Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 15.09.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000927 звернувся із клопотанням про накладення арешту на речі і документи вилучені 15.09.2020 в ході проведення огляду місця події, а саме: Гільзу 5,45, яку було упаковано у паперовий конверту та автомат марки АКС74У номер НОМЕР_1 , який був упакований у спец пакет за №1005770, які зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Підставою звернення стало те, що вищевказані речі, є речовими доказами, є предметом дослідження у кримінальному провадженні, є засобом вчинення кримінального провадження та зберегли на собі його сліди, а також те що у майбутньому ці речі необхідно буде надати під час судового розгляду кримінального провадження, як докази вини певних осіб.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вислухавши думку слідчого, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим Територіальним управлінням Державного Бюро розслідувань, розташованим у м. Миколаєві ОСОБА_4 ., здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000927 від 15.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України,

В ході проведення огляду місця встановлено, що відповідно до плану бойової підготовки на 2020 рік у військовій частині НОМЕР_2 в період з 14 по 16 вересня 2020 року сплановано проведення командно-штабного навчання з залученням особового складу 4 підрозділу ( АДРЕСА_1 ) з виконанням практичних заходів в польових умовах.

15.09.2020 близько о 09 годині 30 хвилин, під час несення патрульної служби зі зброєю по охороні та обороні позиції солдат строкової служби ОСОБА_6 здійснив несанкціонований постріл холостим набоєм зі штатної зброї АКС-74 У № НОМЕР_1 , в результаті чого отримав травму фаланги першого пальця лівої кісті. Про що одразу доповів командиру 4 підрозділу військової частини НОМЕР_2 підполковнику ОСОБА_7 15.09.2020 о 10.00 солдата строкової служби ОСОБА_8 було оглянуто начальником медичної служби 4 підрозділу капітаном ОСОБА_9 надана необхідна перша медична допомога та направлено службовим автомобілем до ВМКЦ ПР України (м. Одеса) для надання кваліфікованої медичної допомоги.

15.09.2020 о 13:30 солдата ОСОБА_10 доставлено до ВМКЦ ПР, де в свою чергу лікарем травматологом було поставлено остаточний діагноз - травматична ампутація дистальної фаланги першого пальця лівої кисті.

Відповідно до показів очевидців на території військового містечка наявні сліди злочину, а саме автомат АК47 а гільза 5.45.

Приймаючи до уваги те, що військовослужбовець військової частини вчинив злочин, слідчим ТУ ДБР у м. Миколаєві було прийнято невідкладне рішення провести огляд місця події.

Так проведеним оглядом місця події на території військового містечка військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: гільзу 5,45 та автомат.

Відповідно до показів очевидців вказані речі являються знаряддями вчинення злочину.

У зв`язку із вказаними обставинами, а також враховуючи, що вказані речовини мають значення речового доказу та необхідні для проведення експертних досліджень, слідчим було прийнято рішення про вилучення: гільзи 5,45, яку було упаковано у паперовий конверт, окрім того було вилучено автомат марки АКС74У номер НОМЕР_1 який був упакований у спец пакет за №1005770 У ході огляду місця події, виявлено наступні предмети: Гільзу 5,45, яку було упаковано у паперовий конверту, окрім того було вилучено автомат марки АКС74У номер НОМЕР_1 який був упакований у спец пакет за №1005770.У той же день вказані речі, внесені у протокол огляду місця події, упаковані та опечатані.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедур.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені речі мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є доказами та доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу .

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого належить задовольнити .

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000927 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на речі і документи вилучені 15.09.2020 в ході проведення огляду місця події, а саме: Гільзу 5,45, яку було упаковано у паперовий конверту та автомат марки АКС74У номер НОМЕР_1 , який був упакований у спец пакет за №1005770, які зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000927.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1