В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0002608 від 24.10.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, має не повну середню освіту, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз: 05.03.2015 році Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, має на утриманні малолітню дитину,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
06 травня 2020 року приблизно о 20 годині, більш точний час у ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_5 перебував у приміщенні кафе «Близнюки», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 140 Б, та побачив як до приміщення зайшов потерпілий ОСОБА_4 , який присів за столик випити спиртного. І в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна потерпілого.

Так, ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі цілі, діючи повторно, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність та спричинить матеріальну шкоду потерпілому, впевнившись та розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, у той час коли потерпілий ОСОБА_4 встав і направився у сторону виходу з кафе, ОСОБА_5 підійшов до останнього, засунув свою праву руку у праву кишеню, одягнутої на потерпілого куртки, звідки викрав мобільний телефон «Meizu M2 Note», вартість якого, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №9863 від 18.05.2020 року становить 900 гривень.

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи їх суспільно-небезпечний характер, ОСОБА_5 з вказаним мобільним телефоном у руках покинув місце злочину, розпорядившись у подальшому викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 900 гривень.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

10 липня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно такої угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді 2(двох) років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, та покладеням на нього обов`язків на підставі ст. 76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого та представника потерпілого про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь - яких обставин, які примусили їх до підписання угоди про примирення, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з наступних підстав.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного: обвинувачений без застереження визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 . В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення -злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд шляхом опитування переконався що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 471, 474, 475 КПК України суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 10 липня 2020 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001030 від 10.05.2020 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №9863 від 18.05.2020 року у сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 64 копійок.

Речові докази :

-мобільний телефон «Meizu M2 Note» переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити у його розпорядженні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1