Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа 511/2235/20
Номер провадження: 1-кп/511/215/20
21 грудня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_3
захисник ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна у кримінальному провадженні, обвинувальний акт , відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000870 від 27.08.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тирасполь, Молдова, громадянина України, українця, з середньою освітою, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні доньку 2012 р.н., зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом у Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського і старшинського складу на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - дозиметриста групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип Б) (з місцем дислокації н.п. Степанівка), у військовому званні «старший сержант», -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В:
Старший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом в Державній прикордонній службі України та проходячи її на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - дозиметриста групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип Б) (з місцем дислокації н.п. Степанівка) 20.07.2020 о 08 год. 00 хв., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, не з`явився вчасно без поважних причин до відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване в АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 04.12.2020року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України, - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
04 грудня 2020 року між прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України підполковником юстиції ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000870, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 з іншого боку, укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472, 473 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Згідно вказаної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст.407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання висунутого обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 із застосуванням ст. 69 ч.1КК України , у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Крім того, прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, а тому просить затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4ст. 407 КК України визнав повністю та просить суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості і призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Також йому зрозумілі положення про відповідальність у випадку невиконання вироку на підставі угоди про визнання винуватості.
Позицію свого підзахисного підтримав захисник ОСОБА_4 та просить затвердити угоду про визнання винуватості.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений підтвердили, що при укладанні угоди діяли добровільно, тобто угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких обставин суд не вбачає необхідності витребувати додаткові документи чи викликати в судове засідання інших осіб для допиту з метою перевірки добровільності укладення угоди сторонами. Суд об`єктивно вважає, що угода між сторонами є добровільною.
Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого повне розуміння ним своїх процесуальних прав, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Частиною 5ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, оскільки санкція ч. 4ст.407 КК України передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.
Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4ст. 469 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, погодився на призначення узгодженого покарання, що підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання; цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 був ознайомлений з кримінальною відповідальністю, передбаченою ст. 389-1 КК України «Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості».
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
Обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст. ст.473,476 КПК України, вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.
Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7ст. 474 КПК України судом не встановлені.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 в за ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки він своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, яке нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди покарання із затсосуванням ч.1 ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00(вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Враховуючи відсутність ризиків, передбачених ст. ст.177,178 КПК України, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирати.
Прокурором цивільні позови під час досудового розслідування не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні. Речові докази відстуні.
Керуючись ст. ст.369-371,373,374,475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04 грудня 2020 року між прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України підполковником юстиції ОСОБА_6 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку за участю захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст.407 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості із застосуванням ч.1 ст.69 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 500(п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати. Процесуальні витрати по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя: ОСОБА_1