У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" грудня 2020 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0006306 та додані до нього матеріали відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Білгород-Дністровський р-н., смт.Сергіївка, громадянина України, з неповною вищою освітою, розлученого, військовозобов`язаного, працюючого сортувальником в ТОВ «Асістент», маючого на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
29.12.2020 року слідчий Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0006306 відносно ОСОБА_9 .
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 27.12.2020, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та чоловіком на ім`я ОСОБА_11 , інших анкетних даних невідомо, перебували за адресою: АДРЕСА_2 , де вживали спиртні напої. Після спільного розпиття однієї пляшки горілки, ємністю 0,7 л., ОСОБА_5 вирішив піти до свого наглядно знайомого гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , нібито під приводом повернення власного майна, яке знаходилось у ОСОБА_12 , запропонувавши ОСОБА_10 , піти разом з ним, на що останній погодився.

У подальшому, 27.12.2020, приблизно о 15 годині 20 хвилин, за адресою: м.Київ, вул.Будівельників, 5, перебуваючи навпроти через дорогу від магазину «Фора», ОСОБА_5 та ОСОБА_10 зустріли ОСОБА_12 . В цей час у ОСОБА_5 з ОСОБА_12 виник словесний конфлікт на ґрунті нібито повернення належного ОСОБА_5 майна, який зі слів останнього він залишив у ОСОБА_12 . Далі словесний конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_12 переріс у штовханину, в ході якої ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння штовхав ОСОБА_12 у груди. В свою чергу ОСОБА_12 , усвідомлюючи перевагу у фізичній силі ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_10 , стан їхнього алкогольного сп`яніння, агресивну налаштованість до нього, з метою самозахисту дістав розкладний ніж, який продемонстрував нападникам, та почав тікати, але ОСОБА_5 та ОСОБА_10 свої дії не припинили, і почали наздоганяти потерпілого.

Далі переслідуючи потерпілого, ОСОБА_10 біля одного з дерев взяв дерев`яну палицю, з метою в подальшому вибити нею ніж з рук ОСОБА_12 .

В ході переслідування ОСОБА_12 , яке тривало упродовж хвилини та понад 30 метрів, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 наздогнали потерпілого біля магазину «Фора» за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 8.

В той час як ОСОБА_10 хотів вибити ніж з рук потерпілого, яким останній захищався від нападу, у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклого конфлікту з потерпілим, виник злочинний умисел, направлений на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , діставши із правої кишені куртки раніше підготовлений для вчинення злочину ніж, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, тримаючи в правій руці ніж, скориставшись моментом коли ОСОБА_10 намагався вибити з рук у ОСОБА_12 розкладний ніж, ОСОБА_5 зробивши різкий випад в бік ОСОБА_12 та наніс один цілеспрямований колото-різаний в грудну клітину останньому в область серця, після чого потерпілий одразу впав на землю.

Після цього, ОСОБА_5 , побачивши, що потерпілий ОСОБА_12 не спроможний чинити подальший опір, поклавши ніж до правої кишені куртки, в яку був вдягнений, з місця вчинення злочину зник.

В подальшому ОСОБА_12 госпіталізовано до КМКЛ ШМД за адресою: м.Київ, вул.Братиславська, 3.

Згідно довідки №309 від 27.12.2020 р., виданої КМКЛ ШМД, внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було заподіяно проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням лівого передсердя, гемоперікард, томпонада серця, поранення нижньої долі лівої легені, гемоторакс, забійна рана м`яких тканин потиличної ділянки голови.

27.12.2020 року ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

28.12.2020 року у порядку, передбаченому статтями 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

На думку слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами проведення огляду місця події від 27.12.2020; допитами свідків; протоколом проведеного слідчого експерименту з свідком ОСОБА_10 ; протоколом обшуку підозрюваного; речовими доказами, іншими доказами в їх сукупності.

Слідчий вважає, що на даний час існують ризики, а саме:

1) п.1 ст.177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 ,перебуваючи на свободі, будучи обізнаним з санкцією статті яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років;

2) п.2 ст.177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може знищити, або сховати не відшукані речові докази.

3) п.3 ст.177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, буде незаконно впливати на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останніх з метою схилити їх до дачі не правдивих показів у судовому засіданні;

4) п.4. ст.177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій, чим буде затягувати строки досудового розслідування.

На думку слідчого, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що підозрюваний не вчинить інше кримінальне правопорушення, наразі відсутні.
В той же час, як зазначає слідчий, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і тому вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією Європейського суду з прав щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).
На думку слідчого, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Враховуючи перелічені ризики, слідчий вважає, що саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, і стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують. Просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, визнає свою провину, однак він не конфліктна людина, потерпілий був налаштований агресивно під час бесіди і це вивело його з рівноваги, має бажання допомогти потерпілому, відшкодувати шкоду, проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 також заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на відсутність ризиків, а також зазначила, що підозрюваний вину не заперечує, співпрацює зі слідством, працює за трудовим договором, має місце реєстрації та проживає у хостеліу, тобто має міцні соціальні зв`язки. Просила застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме нічний домашній арешт у хостелі.
Вислухавши доводи та пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Судом було встановлено, що 27.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України (кримінальне провадження №0006306).
Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис підозрюваного щодо вручення йому копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.
28.12.2020 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.177 КПК України.
Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, наявними у справі допустимими доказами, а саме: протоколами проведення огляду місця події від 27.12.2020; допитами свідків; протоколом проведеного слідчого експерименту з свідком ОСОБА_10 ; протоколом особистого обшуку підозрюваного; речовими доказами, іншими доказами в їх сукупності.
Крім того, в судовому засіданні стороною захисту відповідно до положень ч.5 ст.132 КПК України не було надано суду належних і допустимих доказів, які свідчили б про необґрунтованість пред`явленої підозри.
При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, репутацію, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у скоєні злочину проти життя та здоров`я особи, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за різними адресами, постійного місця проживання на території міста Києва, де проводиться досудове розслідування, не має, підозрюється у вчиненні злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , конкретні обставини справи, на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.
При цьому наявність даних про особу підозрюваного, на що посилається сторона захисту, як на одну з підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого, на думку слідчого судді не виключають наявність зазначених вище ризиків, а також ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.
Суд також враховує при вирішенні даного питання, що не можливість перебування особи під вартою внаслідок стану здоров`я встановлюється у визначеному законом порядку, і будь-які належні докази, які б свідчили про те, що підозрюваний страждає на хвороби, які унеможливлюють перебування його під вартою, слідчому судді не надані.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинення злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись, ст.ст.3, 176-178, 182-184, 194, 196, 206-208, 309, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0006306 відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з моменту його фактичного затримання з 16-00 години 27 грудня 2020 року.
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
В задоволенні клопотання сторони захисту про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відмовити.
Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та його захиснику, та направити для виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому кримінальному правопорушенні.
Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 09-30 годині 31 грудня 2020 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, а особою, яка тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м. Києва ОСОБА_1