Дата документу 23.09.2020 Справа № 554/6950/20
У Х В А Л А
іменем України

23 вересня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 , про встановлення підозрюваній ОСОБА_5 строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000204 від 13.03.2017 року,-

ВСТАНОВИВ :
У провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування № 0000204 від 13.03.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.
З матеріалів досудового розслідування встановлено, що у залі судових засідань № 5 Вовчанського районного суду Харківської області, розташованого за адресою: Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Торгова, 2, під головуванням судді ОСОБА_5 у відкритому судовому засіданні 14.11.2016 розглядалась кримінальна справа №1-кп/617/25/16 за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Реалізуючи гарантоване законами України та Конституцією України право на гласність і відкритість судового провадження, займаючи активну громадянську позицію, у тому числі щодо дотримання прав учасників судового процесу, мешканець м. Харкова ОСОБА_7 14.11.2016 прибув у судове засідання у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 , де за допомогою мобільного телефону, який належить йому на праві власності, здійснював його відеозапис без отримання на те окремого дозволу суду.
При цьому, ОСОБА_7 було зафіксовано грубе порушення суддею ОСОБА_5 вимог ч. 2 ст. 16 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка здійснювала правосуддя, перебуваючи без мантії та нагрудного знаку.
Розуміючи, що ОСОБА_7 не має наміру залишити судове засідання, суддя ОСОБА_5 , не розглядаючи питання про примусове видалення останнього із зали судового засідання, без прийняття жодного вмотивованого судового рішення, близько 11 години дала вказівку судовому розпоряднику ОСОБА_8 викликати черговий наряд поліції Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області.
Прибувши до адміністративної будівлі Вовчанського районного суду Харківської області, працівники поліції, діючи за вказівкою судді ОСОБА_5 , примусово вивели ОСОБА_7 із зали судових засідань та склали стосовно нього адміністративний протокол серії АА 464265 за ст. 185 КУпАП, який того самого дня направлено до Вовчанського районного суду Харківської області для розгляду по суті.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ Вовчанського районного суду Харківської області від 14.11.2016 розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_7 за ст. 185 КУпАП визначено за суддею ОСОБА_5 , якою цього самого дня справу призначено до судового розгляду.
Розглядаючи справу про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_7 , після обговорення та дачі останнім пояснень по суті вчиненого правопорушення, незважаючи на категоричне заперечення з його боку обставин інкримінованого правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, суддя ОСОБА_5 не вжила передбачених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, а також не забезпечила правопорушнику право на захист та повне фіксування судового процесу і вийшла до нарадчої кімнати для прийняття рішення у справі.
Продовжуючи свої дії, спрямовані на винесення завідомо неправосудної рішення, суддя ОСОБА_5 , будучи службовою особою і носієм судової влади, демонструючи свою перевагу над учасниками процесу та владність своїх повноважень, діючи свідомо і цілеспрямовано в особистих інтересах та з особистої заінтересованості, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам правосуддя, маючи відповідну фахову підготовку та великий досвід роботи, склала, підписала, постановила та 14.11.2016 проголосила у судовому засіданні завідомо неправосудну постанову.
При цьому суддя ОСОБА_5 достовірно знала, що ОСОБА_7 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та усвідомлювала, що жодних підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності немає, натомість діяла з особистих мотивів, зумовлених помстою ОСОБА_7 за проведення відеозйомки у залі судових засідань та фіксування допущених нею грубих порушень вимог чинного законодавства, умисно, всупереч вимогам закону і справедливості.
Зазначеною незаконною постановою, проголошеною суддею ОСОБА_5 від імені України, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злісної непокори вимозі поліцейського та накладено на нього максимальне адміністративне стягнення, передбачене санкцією цією статті, у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб.
Внаслідок виконання винесеної суддею ОСОБА_5 завідомо неправосудної постанови ОСОБА_7 був незаконно позбавлений волі строком на 9 діб, оскільки відбував призначене покарання з 14.11.2016 до 23.11.2016 в умовах ізолятора тимчасового тримання Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області.
Постанову від 14.11.2016, винесену суддею ОСОБА_5 у справі № 617/1546/16-п, якою ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та піддано адміністративному арешту строком на 15 діб, оскаржено останнім до апеляційного суду Харківської області та за результатами розгляду ухвалою від 23.11.2016 скасовано, ОСОБА_7 звільнено, а матеріали адміністративної справи повернуто до Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області для доопрацювання.
Надалі постановою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 03.02.2017 провадження у справі про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В результаті умисних дій, пов`язаних з постановленням завідомо неправосудної постанови, суддею Вовчанського районного суду Харківської області ОСОБА_5 потерпілому завдано істотну шкоду у вигляді порушення законних прав, передбачених ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі права громадянина на справедливий суд, внаслідок чого ОСОБА_7 незаконно позбавлено волі строком на 9 діб.
Вищевказані обставини стали підставою для повідомлення 11.06.2020 ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.
Згідно вимог ч. 1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, слідчий 16.07.2020 за дорученням прокурора повідомив підозрювану ОСОБА_5 , про завершення досудового розслідування та надав доступ до матеріалів досудового розслідування у повному обсязі.
Разом з тим, підозрювана ОСОБА_5 з матеріалами кримінального провадження не ознайомилася та жодного разу, не зважаючи на виклики слідчого, для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ні 20.07.2020, 23.07.2020, 25.08.2020, 28.08.2020, 01.09.2020 не з`явилася, про причини неявки не повідомила.
Наразі ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування так і не розпочато.
Обсяг матеріалів кримінального провадження складає шість томів, з них том № 1 на 235 аркушах, том № 2 на 243 аркушах, том № 3 на 91 аркушах, том № 4 на 158 аркушах, том № 5 на 228 аркушах, том № 6 на 132 аркушах.
Викладене свідчить про те, що сторона захисту зволікає при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ і які не мають складності, а тому такі дії направлені на затягування виконання процесуальної дії та не сприяють виконанню завдань, покладених на сторони кримінального провадження чинним КПК України, порушують законні права та інтереси учасників кримінального провадження, а також принцип розумних строків, передбачений ст. 28 КПК України.
З наведених підстав прокурор просив задовольнити клопотання.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Судом установлено, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування № 0000204 від 13.03.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.
У відповідності до вимог ст. 290 КПК України, після завершення досудового розслідування прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати, зокрема, стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, з забезпеченням права робити копії або відображення матеріалів.
Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.
Отже, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.
Водночас, ознайомлення підозрюваного чи його захисника з матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до п. 14 ч.1 ст. 92 Конституції України визначається законами України.
Згідно зі ст.290 КПК Україниу разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Згідно з дорученням прокурора відділу прокуратури Харківської області від 15 липня 2020 року слідчому доручено повідомити підозрюваній ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 та його захиснику про відкриття матеріалів кримінального провадження (а.с. 39).
Відповідно до повідомлень від 15.07.2020 року, 20.07.2020 року підозрюваній ОСОБА_5 повідомлено про завершення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000204 від 13.03.2017 року та надано доступ до матеріалів і викликано до слідчого на 20 липня 2020 року та 23 липня 2020 року для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (а.с.41,49).
Відповідно до протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 16 липня 2020 року потерпілий ОСОБА_7 та його захисник ознайомилися з матеріалами кримінального провадження
При цьому, доказів отримання підозрюваною ОСОБА_5 повідомлення про завершення досудового розслідування та доказів належного її викликів до слідчого та їх отримання для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в матеріалах клопотання слідчого немає та до суду не надано.
Так, в матеріалах клопотання є тільки повідомлення про необхідність з`явитися до слідчого для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, але відсутні докази щодо безпосереднього їх отримання ОСОБА_5 .
Відповідно до ст.. 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу.

Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження.

У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Таким чином, направлення повістки на електронну адресу суду за місцем роботи ОСОБА_5 також не підтверджує її належне повідомлення, оскільки відсутні докази її отримання адресатом.
Ураховуючи викладене та те, що відсутні докази про її належне повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття сторонам матеріалів досудового розслідування, отримання нею повісток (зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень), як і доказів умисного зволікання ОСОБА_5 при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження слідчим до суду не надано, слідчий суддя вважає відмовити у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст.290,376 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 , про встановлення підозрюваній ОСОБА_5 строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000204 від 13.03.2017 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 25 вересня 2020 року о 15 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1