Справа № 212/7534/20
У Х В А Л А

24 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001051 від 18 травня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищезазначений обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, який відповідає вимогам ст.291 КПК України, підстав для повернення обвинувального акту або закриття провадження не вбачав.

Захисник обвинуваченого звернувся до суду з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на його невідповідність вимогам кримінального процесуального законодавства. Зокрема вказав, що в обвинувальному акті не вказано мотиву та мети як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, що входить до предмету доказування. Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України мотивувальна частина вироку суду також повинна містити формулювання обвинувачення із зазначенням форми вини та мотивів кримінального правопорушення. Відсутність вказаних обов`язкових ознак кримінального правопорушення в обвинувальному акті свідчить про те, що обвинувачення висунуте з порушенням вимог КПК України, а також порушує право обвинуваченого бути детально проінформованим щодо пред`явленого обвинувачення та здійснювати належний захист.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав свого захисника.

Прокурор вважав клопотання сторони захисту необґрунтованими, просив відмовити в його задоволенні.

Вислухавши в судовому засіданні сторони, ознайомившись зі змістом обвинувального акту, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
Зі змісту дослідженого обвинувального акта вбачається, що в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України.
Твердження захисника про відсутність в обвинувальному акті мотиву та мети вчинення кримінального правопорушення також не знайшли свого підтвердження за наслідками вивчення судом змісту обвинувального акту.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту, стороною обвинувачення викладено фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими та сформульовано обвинувачення в такій редакції, яка на його думку, є належною та відповідною положенням закону України про кримінальну відповідальність. Крім того, висновки суду на стадії підготовчого судового провадження про зміст пред`явленого обвинувачення та форму його відображення не входять до компетенції суду відповідно до ст.314 КПК України, а отже не можуть бути самостійною підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
При цьому, у випадку ухвалення вироку, за змістом ч. 3 ст. 374 КПК України суд самостійно формулює обвинувачення, яке визнає доведеним або зазначає обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, суд повинен вирішити ухвалюючи вирок.
Крім того, у випадку встановлення в ході судового розгляду нових фактичних обставини кримінального провадження або не підтвердження фактичні обставини, які прокурор вважав доведеними, якщо не знайде підтвердження кваліфікуюча ознака складу злочину, в якому обвинувачується особа, прокурор має право змінити обвинувачення відповідно до ст. 338 КПК України, в протилежному випадку, якщо суд дійде висновку про відсутність складу, події злочину або про недоведеність вини обвинуваченого в тому обвинуваченні, яке висуває сторона обвинувачення, то КПК України передбачає процесуальні рішення, які приймаються в таких випадках.
Виходячи з положень ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні не передбачено можливості вирішення питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого, про правильність кваліфікації дій обвинуваченого, наявності чи відсутності кваліфікуючих ознак інкримінованих злочинів, оскільки це питання є предметом судового розгляду, а завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.
Таким чином, суд вважає, що клопотання сторони захисту не підлягає задоволенню, оскільки обвинувальний акт складено згідно з вимогами КПК України, підстав для повернення обвинувального акту прокурору, направлення для визначення підсудності або закриття кримінального провадження судом не встановлено.
З метою підготовки до судового розгляду, судом було встановлено: дату та місце проведення судового розгляду; вирішено питання щодо здійснення судового розгляду у відкритому судовому засіданні; вирішено клопотання сторони захисту щодо виклику свідків, витребування речей та документів.
Відповідно до ст. 314-1 КПК України, досудова доповідь щодо обвинуваченого не складається, оскільки нижня межа санкції ч.2 ст.307 КК України перевищує п`ять років.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 372 КПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання сторони захисту щодо повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у відкритому судовому засіданні на 09.15 годину 04 грудня 2020 року в залі судових засідань № 200 Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

В судове засідання викликати прокурора, захисника, обвинуваченого та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 27.11.2020 року.

Суддя: ОСОБА_1