Справа № 487/1534/20
Провадження № 1-кс/487/4459/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 28.05.2020 р. у кримінальному провадженні №0000047 від 16.01.2020,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на рішення слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим, в якій просила суд:
- скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 28.05.2020 року про відмову у визнані потерпілою у кримінальному проваджені №0000047 від 16.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України;
- зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 вручити ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000047 від 16.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.
В обґрунтування скарги зазначила, що СУ ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000047 від 16.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, за її заявою відносно слідчого Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 .
19.05.2020 року ОСОБА_3 направила на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві заяву, в якій просила повідомити дату, коли їй буде вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого. До заяви додала копію ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.04.2020 року про скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілою.
04.07.2020 року вона дізналась, що постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 28.05.2020 року їй відмовлено у визнанні потерпілою у вказаному кримінальному провадженні у зв`язку з відсутністю в матеріалах провадження даних стосовно завдання їй будь-якої шкоди.
Таким чином, вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню оскільки суперечить вимогам чинного законодавства та обмежує її у процесуальних правах.
До судового засідання ОСОБА_3 не з`явилась, від її представника адвоката ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, скаргу підтримують в повному обсязі, просять суд її задовольнити.
Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.
У порядку ч.3 ст. 306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності представника суб`єкта оскарження.
Вивчивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Із матеріалів скарги вбачається, що СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000047 від 16.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, за заявою ОСОБА_3 відносно слідчого Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 .
19.05.2020 року ОСОБА_3 направила на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві заяву, в якій просила повідомити дату, коли їй буде вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого. До заяви додала копію ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.04.2020 року про скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілою.
Вказану заяву надійшла до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві 26.05.2020 року.
04.07.2020 року вона дізналась, що постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 28.05.2020 року їй відмовлено у визнанні потерпілою у вказаному кримінальному провадженні у зв`язку з відсутністю в матеріалах провадження даних стосовно завдання їй будь-якої шкоди.
Під час винесення постанови слідчий, виходив з того, що відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Разом з тим, обставини, викладені у заяві ОСОБА_3 , не містять очевидних та достатніх підстав вважати, що кримінальним правопорушенням їй завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. В своїй постанові слідчий ОСОБА_4 зазначає, що обставини, описані в заяві ОСОБА_3 не можуть бути прийняті як підстава для визнання потерпілою та вручення пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого, оскільки ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва не зобов`язувалось вчинити такі дії. Посилання слідчого на те, що згідно відповіді отриманої з Головного слідчого управління в Миколаївській області з 15.11.2019 року досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002036 від 07.10.2017 здійснюється слідчим-криміналістом в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , жодним чином не свідчить про відсутність спричинення ОСОБА_3 шкоди.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З огляду на зазначену процесуальну норму, слідчий у випадку відмови у визнанні потерпілим, виносить вмотивовано постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п.67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі "Шевченко проти України", розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.
Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 30.05.2019 року на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що окрім посилання на положення ст.55 КПК України, слідчим зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 було завдано шкоди. На підтвердження такого висновку слідчий посилається на відповідь Головного слідчого управління в Миколаївській області, відповідно до якої з 15.11.2019 року досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002036 від 07.10.2017 здійснюється слідчим-криміналістом в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 . Проте, вказані слідчим обставини не свідчать про відсутність спричинення ОСОБА_3 шкоди.
Крім того, законодавством не передбачено обов`язку особи, яка звертається до слідчого органу з заявою про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні, зазначати глибину своїх душевних страждань та в чому вони виражаються, а також надавати слідчому будь-які арифметичні способи розрахунків завданої їй моральної шкоди.
З огляду на викладене, оцінивши законність та обґрунтованість рішення слідчого, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 в частині скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим підлягає задоволенню.
Разом з цим, вимога скарги зобов`язати слідчого вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого задоволенню не підлягає, з огляду на те, що питання про визнання заявника потерпілим з усіма наслідками такої дії у передбачений законом спосіб, вирішується слідчим, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у відповідності до вимог КПК України.
Керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 28.05.2020 року про відмову у визнані потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 16.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1