Справа № 452/3166/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/87/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №0000757 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Самбора, місце проживання котрого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації місця проживання у АДРЕСА_2 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

за апеляційними скаргами представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 та прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_11 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 травня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

цим вироком суду визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців. На підставі ст. 49 та ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності.

Стягнуто із ОСОБА_6 у користь ОСОБА_10 2 932 (дві тисячі дев`ятсот тридцять дві) грн. 06 коп. за заподіяння майнової шкоди та 40 000 (сорок тисяч) грн. за спричинення моральної шкоди, всього 42 293 (сорок дві тисячі двісті дев`яносто три) грн. 06 коп.

У решті частині позову про відшкодування моральної шкоди у розмірі 35 000 грн. відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Вирішено питання з речовими доказами.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 3 жовтня 2011 року о 19 год. коло бокового заїзду на територію костелу по АДРЕСА_2 підійшов до ОСОБА_10 , з котрим перебував у особистих неприязних відносинах, умисно наніс йому удари в голову заздалегідь заготовленою для цього металевою трубою, унаслідок чого спричинив ОСОБА_10 рани тім`яної та потиличної ділянки голови, струс головного мозку, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, тобто заподіяв потерпілому умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При цьому, місцевим судом дії обвинуваченого ОСОБА_6 перекваліфіковано з ч.4 ст. 296 КК України на ч.2 ст. 125 КК України.

На вирок суду представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 та прокурор Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_11 подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 вважає, що оскаржуваний вирок суду постановлений з порушенням вимог ст. 370 КПК України щодо законності, обгрунтованості та вмотивованості судового рішення з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, які вплинули на вирішення питання щодо правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність та на визначення міри покарання. Зазначає, що місцевим судом допущено також неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність в частині прийняття рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 , від покарання на підставі ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Просить вказаний вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та призначити покарання за ч.4 ст. 296 КК України 4 роки позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.

Прокурор ОСОБА_11 в апеляційній скарзі вважає оскаржуваний вирок суду незаконним, необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність що виразилось у неправильній кваліфікації дій обвинуваченого. Зазначає, що місцевий суд зробив невірні висновки щодо необхідності зміни перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч.4 ст. 296 КК України на ч.2 ст. 125 КК України.

Просить вирок Самбірського районного суду Львівської області від 30 травня 2018 року скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 2 роки. Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який просив задоволити його апеляційну скаргу, представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , який просив задоволити подану ним апеляційну скаргу, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , про залишення вироку суду без змін, розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу , та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У ст. 91 ч. 1 КК України наведені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Серед іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

Відповідно до вимог ст. 374 ч. 3 п. 2 КПК України у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначаються, у тому числі, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

В обвинувальному акті, який надійшов до суду першої інстанції дії ОСОБА_6 було кваліфіковано за ч.4 ст. 296 КПК України.

Згідно обвинувального акта, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , 03.10.2011 року приблизно о 19 год. 00 хв., знаходячись в м. Самборі по вул. Сагайдачного, Львівської області, біля бокового заїзду на територію Костелу Усікновення святого Йоана Хрестителя, що являється громадським місцем, в групі осіб із ОСОБА_12 вчинив злісне хуліганство, яке виразилось в тому, що він з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, в присутності сторонніх осіб, які припиняли протиправні дії останніх з приводу побиття ОСОБА_10 , наніс декілька ударів кулаком по голові та тілу ОСОБА_10 , а в подальшому наніс удар по голові потерпілого заздалегідь заготовленою для нанесення тілесних ушкоджень трубою, а ОСОБА_12 наніс численні ножові удари по різних частинах тіла ОСОБА_10 чим спричинили останньому згідно висновку судово-медичної експертизи № 605/11 від 02.11.2011 року: рани тім`яної та потиличної ділянки голови, верхньої губи з переходом на кінчик носа, одну рану в поперековій ділянці зліва над крилом клубової кістки, три рани на задній поверхні грудної клітки справа, з них: дві рани на рівні 7-го. міжребер`я по лопатковій лінії та латеральніше, одну на рівні 8-го. міжребер`я по лопатковій лінії. Рана на рівні 7-го міжребер`я справа по лопатковій лінії проникає в праву плевральну порожнину з пошкодженням правої легені та масивним крововиливом (до 1000мл. крові) в плевральну порожнину. Крім того спричинили потерпілому ОСОБА_10 садна в правій та лівій надбрівних ділянках, струс головного мозку, які утворились від дії гострих колючо-ріжучих предметів, садна та струс головного мозку від контакту з тупими предметами. Рана на задній поверхні грудної клітки справа в 7-му. міжребер`ї по лопатковій лінії, проникаюча в плевральну порожнину з пошкодженням правої легені та масивним крововиливом в плевральну порожнину відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення, інші рани голови та тулуба, струс головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а садна до легкого тілесного ушкодження.
У вироку, викладаючи фактичні обставини справи, суд першої інстанції вказав, що, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 3 жовтня 2011 року о 19 год. коло бокового заїзду на територію костелу по АДРЕСА_2 підійшов до ОСОБА_10 , з котрим перебував у особистих неприязних відносинах, умисно наніс йому удари в голову заздалегідь заготовленою для цього металевою трубою, унаслідок чого спричинив ОСОБА_10 рани тім`яної та потиличної ділянки голови, струс головного мозку, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, тобто заподіяв потерпілому умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При цьому, місцевим судом дії обвинуваченого ОСОБА_6 перекваліфіковано з ч.4 ст. 296 КК України на ч.2 ст. 125 КК України.

Проте, суд першої інстанції викладаючи фактичні обставини справи, які він визнав доведеними, належним чином не встановив куди і чим наносились удари, так, як згідно обвинувального акта вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 наніс декілька ударів кулаком по голові та тілу ОСОБА_10 , а в подальшому наніс удар по голові потерпілого заздалегідь заготовленою для нанесення тілесних ушкоджень трубою, суд у вироку вказав, лише, що обвинувачений ОСОБА_6 умисно наніс потерпілому удари в голову заздалегідь заготовленою для цього металевою трубою.

Крім цього, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26.12.2014 року ОСОБА_12 . Засуджений за ч.1 ст. 121 та ч.4 ст. 296 КК України до 5 років позбавлення волі, даний вирок набрав законної сили.

Більше того, згідно висновку судово-медичної експертизи № 605/11 від 02.11.2011 року, зокрема вбачається, що спричинені потерпілому ОСОБА_10 садна в правій та лівій надбрівних ділянках, струс головного мозку, утворились від дії гострих колючо-ріжучих предметів, садна та струс головного мозку від контакту з тупими предметами, проте вказане теж залишилось поза увагою суду першої інстанції.
Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним, що відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є підставою для скасування вироку щодо ОСОБА_6 .

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 407 КК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 409 КК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду.

Оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону перешкоджають перевірці апеляційних доводів, вирок відповідно до ст.ст. 409, 412, 415 КПК України підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження призначенню до нового судового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді суду необхідно розглянути справу відповідно до вимог КПК України, встановити усі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, із забезпеченням права ОСОБА_6 на захист прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 та прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_11 задоволити частково, вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 травня 2018 року відносно ОСОБА_6 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3