печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, що звернулася з клопотанням, ОСОБА_3 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРТАБУД про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
28.07.2020 року ТОВ "ФОРТАБУД" звернулося із клопотанням про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2019 року в рамках кримінального провадження № 000456 від 28.02.2019.

Клопотання вмотивоване тим, що майно, на яке накладено арешт, не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. Заявник зазначає, що арешт земельної ділянки паралізував нормальну діяльність з виконання договірних зобов`язань, що тягне за собою великі збитки в господарській діяльності та фактично позбавляє можливості здійснювати її.

В судовому засіданні представник заявника вказане клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених в ньому підстав.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Слідчий суддя, заслухавши представника ТОВ «ФОРТАБУД», дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.

Слідчим відділом військової прокуратури Центрального регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000456 від 28.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 382, ст. 356, ч. 1 ст. 272 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м Києва від 16 серпня 2019 року за клопотанням прокурора другого відділу процесуального керівництва військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_4 накладено арешт на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18 (кадастровий номер :63:389:0056), яка на праві власності зареєстрована за Установою «28 Управління Начальника робіт». Також заборонено відчужувати, розпоряджатись земельною ділянкою та використовувати її будь- яким чином.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заяваN 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, SeriesAN 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав контрактної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73 SeriesAN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n.50, SeriesAN 98).

Слідчим суддею під час розгляду клопотання про накладення арешту встановлено, що внаслідок укладення ряду цивільно-правових угод, проведення певних реєстраційних дій, які здійснювались на підставі підроблених документів та внесення завідомо неправдивих відомостей, Держава втратила право розпоряджатись земельною ділянкою за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18, (кадастровий номер :63:389:0056), проте перехід права власності на земельну ділянку в результаті будівництва не відбувається, як і раніше земля належить Міністерству оборони в особі Державної організації Установа "28 Управління начальника робіт".

Незважаючи на тривалий час проведення досудового розслідування, жодній службовій чи посадовій особі ТОВ "ФОРТАБУД" про підозру не повідомлено.

Слідчий суддя, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18, (кадастровий номер :63:389:0056), на підставі вище встановлених обставин, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна.

Керуючись п. 18 ч. 1 ст. 3, ст.7, 26, 174, 309, 532-534 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.08.2019 року №757/43670/19-к на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18, (кадастровий номер :63:389:0056), яка на праві власності зареєстрована за Установою "28 Управління Начальника Робіт".

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1