Справа № 1-475/04
Провадження № 1-о/592/6/21

УХВАЛА

про залишення заяви без руху

06 січня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.10.2004 по справі № 1-475/2004 за нововиявленими обставинами,

встановив:

Згідно розпорядження від 05.01.2021 № 64 «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ» та Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2021 головуючим з розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 визначено суддю Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 .

З матеріалів справи встановлено, що 28.05.2020 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла заява засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.10.2004 (справа № 1-475/04) за нововиявленими або виключними обставинами в порядку ст. 460 КПК України.

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.05.2020 заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами у кримінальній справі № 03290662 (№ 1-475/04) по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КПК України залишено без руху.

11.06.2020 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла заява ОСОБА_2 від 09.06.2020 на виконання ухвали від 29.05.2020 та клопотання від 09.06.2020 в додаток до заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

12.06.2020 ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами у кримінальній справі №03290662 (справа № 1-475/04) по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КПК України повернуто заявнику.

28.12.2020 ухвалою Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 , задоволено. Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.06.2020 про повернення заяви скасовано у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та направлено на новий розгляд цієї заяви ОСОБА_2 у тому ж суді в іншому складі суддів.

Перевіркою додержання засудженим вимог закону при поданні ним заяви встановлено таке.

Статтею 459 КПК України регламентовано, що судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили (ст. 460 КПК України).

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. За наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.

Відповідно до п. п. 3-5 ч. 2 ст. 462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява; обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Згідно частини 1 статті 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Частиною 3 статті 464 КПК України передбачено, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами статті 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини 3 статті 429 КПК України. Тобто суддя, встановивши, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано без додержання вимог, передбачених статтею 462 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, в якій зазначаються недоліки заяви та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала заяву.
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - Суд) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (пп. 27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії" N69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" N 2). Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пп. 27 - 34 рішення Суду у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.10.2004 по справі № 1-475/2004 ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначено йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік шість місяців. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до знов призначеного покарання за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Київського райсуду м. Харкова від 25.12.1996, та остаточно призначено покарання у вигляді одного року семи місяців позбавлення волі.
Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області від 25.01.2005 вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.10.2004 року стосовно ОСОБА_2 залишено без змін, а апеляцію адвоката ОСОБА_3 без задоволення.
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 01.08.2019 у справі № 1-11/10 указав, що системне тлумачення положень ст. 459, пунктів 4, 5 ст. 462, ст. 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: 1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; 2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; 3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Вказаних вимог КПК України засудженим ОСОБА_2 у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та додаткових заявах не дотримано.

За змістом заяви засудженого, ОСОБА_2 з посиланням на ч. 4 ст. 461 КПК України обставини щодо не застосування присічного строку для звернення до суду з заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, вказує на допущені, на його думку, судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону; на незаконність, необґрунтованість, невмотивованість вироку суду. Також, зокрема зазначає, що суду не було відомо про, з його слів, незаконне застосування зброї до нього та нанесення тілесних ушкоджень під час затримання за вчинений злочин. Вважає, що дана обставина є нововиявленою, не зазначаючи при цьому та не обґрунтовуючи свою заяву - з яких підстав дана обставина не була відома зокрема йому (п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК України); не наведено обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують факт наявності нововиявлених обставин, у розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України.

Матеріали кримінальної справи містять Висновок службового розслідування по факту застосування спеціального засобу активної оборони РКС-5 ОСОБА_4 відносно ОСОБА_2 від 28.06.2003.

У світлі чого, не можливо говорити про те, що особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, ці дані стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення, в тому числі, що ця обставина не була відома та не була предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип передбачає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду тільки тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ від 3.04.2008 у справі «Ponomaryov v. Ukraine», п.40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (ВС справа № 1510/2-1411/11, постанова від 17.04.2018).

Як наслідок, заявнику слід навести у своєму зверненні таку неможливість, так як у тій редакції звернення, в якій воно надійшло до суду, така не простежується.

За умови посилання заявником на цю обставину, йому її слід сформувати (викласти) у ключі нововиявленої, як того власне і вимагає ст. 462 КПК.

В своїй заяві ОСОБА_2 не зазначив коли він дізнався або міг дізнатися про вказані ним обставини.
Відповідно до вироку від 04.10.2004 в ході судового розгляду обвинувачений винним себе визнав повністю і тільки через 16 років, в тому числі після засудження 14.06.2007 Апеляційним судом Сумської області за п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч.ч 1, 2 ст. 121, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 190, ст. 70, ч. 2 ст. 71 КК України до довічного позбавлення волі (а.с.215) ним подано заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Заявнику слід також пояснити таку радикальну зміну поглядів та мету такої зміни, адже з наявного даного звернення в суді, ці дані установити не можливо, а мета перегляду не може бути обумовлена лише самим бажанням змінити хід вже установлених подій, так як жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду тільки тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, або касацію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Тобто в своїй заяві ОСОБА_2 не зазначив обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду; належного обґрунтування пропуску строку звернення до суду.
Відповідно до ч. 1 с. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення.

У світлі чого, з наведених в своїй сукупності міркувань, суд вважає, що дана заява заявника не відповідає указаним вимогам КПК з відображених передумов судом.

Відповідно ч. 3 ст. 464 КПК України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.

З положень ч. 3 ст. 429 КПК України, вбачається, що вона регламентує підстави повернення касаційної скарги.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи у такій спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

З постанови Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 18.04.2019 у справі № 1-34/03 вбачається, що суд першої інстанції, встановивши, що заява не відповідає вимогам ст. 462 КПК України, всупереч положенню ст. 429 цього Кодексу, не надав заявнику строк на усунення допущених недоліків, а одразу ж повернув заяву. Тобто суд першої інстанції не дотримався вимог кримінального процесуального закону та передчасно ухвалив рішення про повернення заяви, адже згідно з положеннями статті 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу. Копія ухвали про залишення касаційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала касаційну скаргу. Касаційна скарга повертається, зокрема, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин, дану заяву заявника слід залишити без руху з метою усунення наведених судом недоліків у встановлений строк.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 369-372, 376, 392, 459-464, 469 КПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.10.2004 по справі № 1-475/2004 за нововиявленими обставинами - залишити без руху.

Копію ухвали направити ОСОБА_2 для усунення недоліків вказаних в ухвалі.

Встановити заявнику для усунення недоліків строк 10 днів з моменту одержання ним копії цієї ухвали та роз`яснити, що у разі не усунення у вказаний строк вказаних у цій ухвалі недоліків заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1