Справа № 455/1280/20
Провадження № 1-кс/455/300/2020
У Х В А Л А

16 жовтня 2020 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000397 від 14.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000397, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.10.2020 року.

Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що 14.10.2020 року в Старосамбірське ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області надійшла письмова заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Чижки Старосамбірського району Львівської області про те, що невідома особа 13.10.2020 року, приблизно о 23.00 годині, викрала його мотоцикл марки «Forte», чорного кольору із подвір`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки с.Чижки Старосамбірського району Львівської області.

За даним фактом СВ Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області 14.10.2020 розпочато кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000397 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

З протоколу огляду місця події від 14.10.2020 року встановлено, що візуальним оглядом є неогороджена територія подвір`я біля житлового будинку АДРЕСА_1 , власницею якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема ділянка подвір`я від входу у вказаний будинок так як із вказаного місця було викрадено мотоцикл чорного кольору марки «Форте».

Із протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 стало відомо, що в травні 2020 він придбав мотоцикл марки «Forte», у місцевого жителя с. Дешичі Старосамбірського району Львівської області, якому заплатив 16 000,00 гривень та користувався ним. В наявності у нього було два ключі від замка запалювання. Один із яких зберігав у будинку, а іншим користувався.

13.10.2020 року заявник проїжджав с.Чижки Старосамбірського району Львівської області, де на дорозі зустрів знайомого - ОСОБА_6 , який запропонував проїхати з ним до будинку ОСОБА_5 . Приїхавши до будинку ОСОБА_5 запропонували їй випити горілку. ОСОБА_5 дала 200 гривень потерпілому, щоб той поїхав купити спиртні напої. Повернувшись із магазину, мотоцикл марки «Forte» залишив при вході у будинок, ключ від замка запалювання поставив у кишеню штанів та пішов у приміщення будинку, де продовжували розпивати алкогольні напої. Приблизно о 23.00 годині 13.10.2020 ОСОБА_6 вийшов із будинку та нічого не говорив. Оскільки, ОСОБА_6 не повертався, тому ОСОБА_4 через 20 хвилин вийшов із будинку, щоб подивитись за знайомим. Проте, оглянувши подвір`я виявив відсутність свого мотоцикла. Тому пішов до будинку, де проживає ОСОБА_6 , але із слів його матері ОСОБА_7 , ОСОБА_4 стало відомо, що ОСОБА_6 в будинку не має та на мобільні дзвінки не відповідає.

Крім цього, ОСОБА_4 надав договір купівлі- продажу транспортного засобу №3662 від 10.07.2019 року, згідно якого власником мотоцикла марки «Forte», 2019 року випуску, чорного кольору, є ОСОБА_8 , житель АДРЕСА_2 .

З протоколу огляду місця події від 14.10.2020 року, на ділянці польової дороги між населеними пунктами Биличі та Чижки Старосамбірського району Львівської області знаходиться мотоцикл чорного кольору, який лежить на правому боці. Мотоцикл забруднений болотом. На бензобаку наявна наклейка червоного та білого кольору надписом «Forte». На момент огляду замок запалювання не виявлено. 14.10.2020 року виявлений мотоцикл вилучено, що підтверджується оглядом місця події, так як вказаний транспортний засіб є предметом здобутим злочинним шляхом і містить на собі сліди вчинення злочину.

Оскільки вилучений мотоцикл чорного кольору марки «Forte», 2019 року випуску, є предметом здобутим злочинним шляхом, оглянутий та визнаний речовим доказом. А тому, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу у незмінному стані, шляхом накладення на нього арешту.

З метою недопущення відчуження чи знищення мотоцикла марки «Forte», з метою встановлення всіх обставин події, просить постановити ухвалу про накладення арешту на мотоцикл марки «Forte», чорного кольору, 2019 року випуску, без номерних знаків, разом із ключем запалювання. Власником мотоцикла марки «Forte» згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу №3662 від 10.07.2019 року є ОСОБА_8 , житель АДРЕСА_2 , проте фактичним користувачем є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с.Чижки Старосамбірського району Львівської області, який був вилучений під час проведення огляду місця події 14.10.2020 року та в рамках даного кримінального провадження визнаний речовим доказом і зберігається на території майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, що розташований за адресою: м. Старий Самбір, вул. Л. Галицького, №41, Львівської області, оскільки здобутий злочинним шляхом і містить на собі сліди вчинення злочину, шляхом заборони, відчуження, розпорядження та користування вказаним мотоциклом його користувачем та власником.

Правова кваліфікація ч.1 ст.289 КК України.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Прокурор в судове засідання не з`явилися, в клопотанні просить розгляд справи проводити без його участі, підтримує його та просить задовольнити, а також слухати клопотання без фіксації технічними засобами.

Власник майна та фактичний користувач в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. 16.10.2020 року ОСОБА_4 подав в канцелярію суду клопотання, в якому просив клопотання розглядати у його відсутності та без застосування технічних засобів фіксації.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття вищевказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, ознайомившись із документами долученими до клопотання, дослідивши їх, встановив, що слідчим відділом Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 14.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000397, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб - це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Вирішуючи питання доцільності заборони або обмеження розпоряджатися або користуватися майном, визначеним у клопотанні прокурором, слідчий суддя виходить з обставин провадження, а також необхідності втручання в права та інтереси власника та володільця майна.

На переконання слідчого судді, заборона відчуження та розпорядження майном виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, а саме: витягу з ЄРДР №0000397 від 14.10.2020 року, заяви ОСОБА_4 , протоколу допиту свідка ОСОБА_6 , протоколів огляду місця події від 14.10.2020 року, договором купівлі-продажу транспортного засобу №3662 від 10.07.2019 року, згідно якого власником мотоцикла марки «Форте» є ОСОБА_8 , житель АДРЕСА_2 , сертифікату відповідності, акту прийому передачі транспортного засобу до договору купівлі-продажу, акту огляду реалізованого транспортного засобу, постановою про визнання речовим доказом від 15.10.2020 року, враховуючи те, що мотоцикл марки «Форте», є речовим доказом, з метою забезпечення збереження речового доказу до завершення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, на переконання слідчого судді виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи. Передача мотоцикла на зберігання власнику майна з можливістю його експлуатації може призвести до вищевказаних перерахованих чинників як усіх в сукупності так і одного з них зокрема та може перешкоджати слідству.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на мотоцикл марки «Форте» FT110-2, чорного кольору, 2019 року випуску, власником якого згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу №3662 від 10.07.2019 року є ОСОБА_8 , житель АДРЕСА_2 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с.Чижки Старосамбірського району Львівської області, шляхом заборони права його власника та фактичного користувача на відчуження, розпорядження та користування вказаним мотоциклом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Виконання ухвали покласти на прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ..

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1