Ухвала
Іменем України
27 січня 2021 року
м. Київ
справа № 234/6408/18
провадження № 51- 322 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 , на ухвалу судді Донецького апеляційного суду від 05 січня 2021 року про повернення його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 08 грудня 2020 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 08 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м. Краматорську від 24 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000997 від 04 грудня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України.
Ухвалою судді Донецького апеляційного суду від 05 січня 2021 року повернута апеляційна скарга ОСОБА_5 на зазначену ухвалу слідчого судді на підставі п.4 ч.3 ст.399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), у зв`язку із пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження, і в той же час ним не порушувалося питання про поновлення цього строку.

У поданій до Верховного Суду касаційній скарзі, ОСОБА_5 порушує питання про перегляд ухвали судді апеляційного суду в касаційному порядку, просить її скасувати та направити на новий розгляд в суд апеляційної інстанції. Посилається на незаконність ухвали судді апеляційного суду, оскільки строк апеляційного оскарження необхідно обчислювати з дня отримання представником потерпілої сторони копії ухвали слідчого судді 28 грудня 2020 року. Стверджує, що 08 грудня судове засідання відбувалось з його участю в режимі відеоконференції, та після виходу слідчого судді до нарадчої кімнати відеоконференція була припинена, тому рішення слідчим суддею проголошено без участі представника потерпілої, що підтверджується технічним відеозаписом судового засідання, так як не було відомо, в який час суддя вийшов з нарадчої кімнати і яке рішення було проголошено, повний текст чи резолютивна його частина. Судове провадження за скаргою просить здійснити в режимі відеоконференції.
Суд перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Згідно ч.2 ст.113 КПК будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Ч. 5 ст. 115 КПК передбачено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
Відповідно до ст. 116 КПК процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді може бути подано протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду першої інстанціїбуло постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як убачається з оскаржуваної ухвали судді апеляційного суду та у скарзі не заперечується, ухвала слідчого судді постановлена 08 грудня 2020 року, проте з апеляційною скаргою представник потерпілої ОСОБА_5 звернувся лише 30 грудня 2020 року, тобто з порушенням встановленого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, який минув 14 грудня 2020 року.
Суддя апеляційного суду в ухвалі від 05 січня 2021 року зазначила про те, що слідчий суддя постановив ухвалу 08 грудня 2020 року за викликом представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 .
Разом з тим, суддя апеляційного суду в ухвалі вказала, що ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу з пропуском строку, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК та у апеляційній скарзі не порушував питання про поновлення цього строку.

В ухвалі від 05 січня 2021 року суддя апеляційного суду також посилається на правовий висновок, який міститься у постанові Об?єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року.
Отже, на думку Суду, будучи присутнім 08 грудня 2020 року в судовому засіданні, ОСОБА_5 відповідно був обізнаний про день і час проголошення судового рішення, однак апеляційну скаргу подав з пропуском строку, передбаченого п.3 ч.2 ст.395 КПК, не подавши при цьому клопотання про поновлення строку.
Посилання у скарзі ОСОБА_5 на те, що строк подання апеляційної скарги необхідно обчислювати з 28 грудня 2020 року, з дня отримання ним повного тексту ухвали слідчого судді, не є переконливими, оскільки відповідно до положень абз.2 ч.3 ст. 395 КПК строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії судового рішення, якщо ухвала слідчого судді була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує. Проте, із оскаржуваної ухвали судді апеляційного суду та касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_5 був присутній в судовому засіданні 08 грудня 2020 року, яке проводилось в режимі відеоконференції. Доказів про те, що судове рішення слідчим суддею було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, у скарзі не наведено.
Крім того, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об?єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року (справа №461/1434/18, провадження № 51-6470 кмо 18), у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 зазначає про його участь в судовому засіданні 08 грудня 2020 року в режимі відеоконференції та водночас стверджує також про відсутність потерпілої сторони та представника в судовому засіданні 08 грудня 2020 року, оскільки після виходу слідчого судді до нарадчої кімнати відеоконференція була припинена, тому рішення слідчим суддею проголошено без участі представника потерпілої, так як не було відомо, в який час суддя вийшов з нарадчої кімнати і яке рішення було ним проголошено.
Враховуючи вищезазначені положення п. 3 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК, вказані доводи Суд вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_5 був присутній в судовому засіданні в режимі відеоконференції, був обізнаний про день і час проголошення судового рішення 08 грудня 2020 року, та у випадку зазначених ним технічних причин припинення відеоконференції, не був позбавлений процесуального права скористатися іншими комунікаційними шляхами отримати інформацію про прийняте рішення, також шляхом подання відповідного клопотання на електронну адресу місцевого суду про отримання копії проголошеного судового рішення, при цьому враховуючи визначений законом строк на апеляційне оскарження.
ОСОБА_5 не зазначив у скарзі доказів, які б унеможливили здійснення його права на отримання зазначеної інформації.
Захисником також у скарзі не зазначено будь-яких обґрунтованих доводів про те, що він був позбавлений можливості подати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, з посиланнями на те, що у зв`язку з технічними причинами він не мав змоги почути проголошення судового рішення в режимі відеоконференції.
У силу п. 4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
Отже, суддя апеляційного суду, правильно встановивши, що строк на апеляційне оскарження пропущений, клопотання про його поновлення не подано, дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню.
Інших обґрунтованих доводів щодо порушень, допущених судом апеляційної інстанції у касаційній скарзі не наведено. Суд вважає рішення судді апеляційного суду від 05 січня 2021 року таким, що ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Прохання у скарзі представника ОСОБА_5 про здійснення судового провадження за касаційною скаргою в режимі відеоконференції, не може бути вирішено в даному провадженні, оскільки таке питання вирішується судом касаційної інстанції у разі відкриття касаційного провадження за скаргою та при підготовці кримінального провадження до касаційного розгляду.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 , на ухвалу судді Донецького апеляційного суду від 05 січня 2021 року про повернення його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 08 грудня 2020 року, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3