Справа № 585/1321/18
Номер провадження 1-кп/585/126/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця буд. АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Близько 14 години 40 хвилин 14 січня 2018 року, керуючи автомобілем ВАЗ 21093 р.№ НОМЕР_2 , на передньому пасажирському сидінні якого перебував ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , рухався по сухій ділянці проїзної частини по вул. Полтавська в м. Ромни в бік «Засульського кола», в порушення вимог п.п.11.3, 34.1, 10.1 ПДР України не переконався у безпечності, почав виконувати маневр обгону автомобіля ВАЗ 2108, на ділянці де він заборонений вимогами п. 11.3, 34.1 ПДР України, при цьому допустив виїзд на зустрічну смугу руху. В цей час по зустрічній смузі руху, в напрямку центра м.Ромни, рухався автомобіль ВАЗ 111830 р. № НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 . В той момент, коли водій ОСОБА_6 своєчасно не відмовився від виконання маневру обгону та виїзду на зустрічну смугу руху і продовживши свій рух по зустрічній смузі руху, водій автомобіля ВАЗ 11830 ОСОБА_9 , для уникнення зіткнення, застосував екстрене гальмування та вивернув кермо автомобіля вправо, однак в подальшому зіткнення відбулося. В результаті ДТП пасажир автомобіля ВАЗ 21093 р. № НОМЕР_2 ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, які зафіксовані у висновку СМЕ № 94 від 29.03.2018, та для надання медичної допомоги останній був доставлений до Роменської ЦРЛ. Відповідно зібраних у провадженні доказів та висновку судової автотехнічної експертизи № 19/119/9-1/79е від 22.03.2018 водій ОСОБА_6 повинен був діяти згідно вимог пунктів 31.4.5 «г», 12.4, 11.3., 34.1, 10.1 ПДР України, згідно з якими: 11.3 на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу. 34.1 лінії 1.1. і 1.3. перетинати забороняється. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. В даній дорожній ситуації водій а/м ВАЗ 21093 р. № НОМЕР_2 ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п.11.3, 34.1, 10.1 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Якби в даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ НОМЕР_4 ОСОБА_6 відмовився від виконання цього маневру до настання сприятливих умов при яких виконання обгону не було б заборонене дорожніми знаками і дорожньою розміткою, а також транспортні засоби, які рухалися по зустрічній смузі, в зустрічному напрямку знаходилися на достатній для виконання обгону відстані, то зіткнення транспортних засобів не відбулося б. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 94 від 29.03.2018 ОСОБА_4 з 14.01.2018 року по 28.03.2018 року знаходився на лікуванні в Роменській ЦРЛ і в нього були виявлені тілесні ушкодження: переломи ключиці справа у середній третині, переломи 1-4 ребра справа, переломи обох лобкових кісток без значного зміщення, забій лівої легені, правосторонній пневмоторакс незначний, лівосторонній гідроторакс, багаточисельні садна, чисельні підшкірні гематоми правої верхньої повіки, лінійний перелом лобно-тім`яної виличної області зправа від макушки через зовнішню стінку глазниці із розповсюдженням на дно. Посттравматичні кісти печінки, стан після спленектомії. Пошкодження у вигляді перелому ключиці справа у середній третині, перелом 1-4 ребра справа, переломи обох лобкових кісток без значного зміщення, за тяжкістю тілесних ушкоджень відносяться до середнього ступеня тяжкості по тривалості розладу здоров`я згідно наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року пункт 2.2.2. Пошкодженні у вигляді правосторонній гідропнемоторакс, незначний лівосторннній гідроторакс, посттравматичні кісти печінки. Стан після спленоктомії відносяться до таких, що в момент отримання становили небезпеку для життя, а отже згідно наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року пункт 2.1.3. (б) відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Пошкодження у вигляді перелому лобно-тім`яної виличної області справа від макушки через зовнішню стінки глазниці із розповсюдженням на дно передньої черепної ямки відноситься до тяжких згідно пункту 2.1.3 (б) наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року. Пошкодження у вигляді багаточисельних саден округлої та неправильної форми розмірами від 0,5 до 5 см, а також підшкірні гематоми правої верхньої повіки відноситься до легких згідно наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року 2.3.2(б). Тілесні ушкодження ОСОБА_10 знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією як наслідок допущених водієм ОСОБА_6 порушень ПДР України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, визнав. Суду дав свідчення, що він того дня їхав з міста, спустився з Засульскої гори, за мостом переїхав на зустріну смугу, їхав за межами проїзної частини по обочині, назустріч їхала інша машина і вони не розминулися. Вину визнає, не хотів, щоб так трапилося. Це було 14.01.18 р. близько 14 години, він їхав на автомобілі ВАЗ 2109. Він був тверезий. Крім нього в автомобілі були ОСОБА_11 , Мурий, ОСОБА_12 . Його швидкість була 50-60 км на год. В попутному напрямку в нього був транспорт, рухався попереду нього. В зустрічному напрямку, автомобіль був далеченько, біля зупинки. Він збирався заїхати на заправку, тому і переїхав на лівий бік. Він знає, що там має бути суцільна лінія розмітки. Зіткнення відбулося за межами проїжджої частини, на лівій обочині. Зіткнення відбулося з автомобілем Калина. Автомобіль Калина передом в`їхав в правий бік їх автомобіля. На автомобілі він їздить з 2014 року. Зустрічний автомобіль їхав зі швидкістю близько 60 км/год. Після ДТП він телефонував на «Швидку», бачив, як Шевченка забрала «Швидка». Машину після зіткнення понесло і він зупинився аж біля МРЕВ. Під час ДТП тілесні ушкодження отримав ОСОБА_13 . Швидкість його автомобіля на момент зіткнення була 50 км/год. Перед зіткненням він намагався пригальмувати, коли переїздив на зустрічну смугу, бачив, що на зустрічній смузі є автомобіль, але він був далеко. Він згоден з тим, що створив перешкоду автомобілю Калина, виїхавши на зустрічну смугу руху. Збитки потерпілому він відшкодував, заплатив 85 тис. грн. Він від`їхав від мосту 10-15 метрів і став виїздити на смугу зустрічного руху. Автомобіль, що рухався попереду в попутному напрямку, був десь перед ним. Яка відстань від місця де він розпочав маневр до повороту на вул. Артема, він сказати не може. Коли він починав маневр, автомобіль ВАЗ був попереду нього, але потім він зрівнявся з ним на зустрічній смузі. Коли він починав маневр зустрічний автомобіль вже був на переході і проїжджав пішохідний перехід. Автомобіль він не пропустив, сподівався, що проїде швидше. Він поспішав, тому не проїхав по правилам. На момент зіткнення його транспортний засіб був повністю на обочині. Автомобіль Калина зіткнувся з ним передньою частиною, пасажирським крилом, капот, фара з боку пасажира. Ліва сторона не стикалася. Зустрічний автомобіль з початку вдарив його в поріг передніх пасажирських дверей, потім на задні двері і в заднє колесо. Попереду в його автомобілі сидів ОСОБА_14 , позаду було два пасажири. За Шевченом сидів ОСОБА_15 . Зіткнення відбулося на обочині не доїжджаючи до повороту на заправку. На якій відстані від місця зіткнення зупинився його автомобіль він не може сказати, так як не пам`ятає. Вони їхали на автомобілі Шевченка і він відшкодував збитки.

Крім повного визнання своєї вини, доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджена сукупністю зібраних у справі доказів, які ніким не оспорюються. Покази самого винного суд визнає щирими і добровільними та покладає їх в основу вироку.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні сторона обвинувачення, потерпілий, його представник, захисник та обвинувачений наполягали на проведенні розгляду справи без дослідження доказів у справі щодо фактичних обставин, обмежившись дослідженням доказів, які стосуються цивільного позову. З урахуванням позицію сторін судом досліджувалися докази, які стосуються цивільного позову.
29 травня 2018 року до суду надійшов позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», в якому позивач просив: стягнути з ОСОБА_6 на його користь 100000 моральної шкоди; стягнути з ПАТ НАКС «Оранта» на його користь 50084,86 грн. витрат на лікування та 14005,48 грн. втраченого заробітку (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності, спричиненої каліцтвом; стягнути з ОСОБА_6 понесені судові витрати. (т.1 а.п. 15-18). Після цього надходили заяви про збільшення та зменшення позовних вимог.
Заявою від 13 березня 2020 року позивач відмовився від вимог до відповідача ОСОБА_16 (т.2 а.п.234-235).
В судовому засіданні 21 липня 2020 року потерпілий ОСОБА_4 повідомив що відмовляється від позову і просить закрити провадження в частині цивільного позову, про що надав письмову заяву. Суду повідомив, що наслідки закриття провадження йому зрозумілі і зрозуміло що він не зможе звернутися до суду з таким же позовом повторно.
З огляду на вказане суд не вбачає потреби наводити у вироку суду досліджені судом докази в частині цивільного позову.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання винного, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди.
Обставину, яка вказана в обвинувальному акті як така, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, суд до уваги при винесенні вироку не бере, оскільки в судовому засіданні така обставина підтвердження не знайшла.
За таких обставин, дотримуючись принципів об`єктивності та неупередженості розгляду справи, зважаючи на характер протиправних дій, їх наслідки, оцінюючи дії обвинуваченого що призвели до вчинення злочину і обставини, за яких трапилася дорожньо-транспортна пригода, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_16 та запобігання скоєння останнім нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах строку визначеного санкцією ч. 2 ст. 289 КК України,без застосуванням додаткового покарання, але враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, а також дані про особу ОСОБА_16 який позитивно характеризується за місцем проживання, та думку потерпілого щодо міри покарання, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_16 можливе без відбування покарання, а тому призначаючи покарання, доцільно застосувати ст. 75 КК України, і звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
При цьому, виходячи з засад змагальності сторін та диспозитивності суд не вважає можливим призначати покарання більшого строку і більш суворого виду, ніж запропоновано сторонами кримінального провадження.
Провадження в частині цивільного позову, відповідно п.4) ч. 1 ст. 255 ЦПК України, підлягає закриттю.
Арешт, накладений на майно, підлягає скасуванню.
Витрати на проведення експертиз у справі підлягають стягненню з ОСОБА_16 .
Питання про речові докази у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
З огляду на те, що в ході досудового слідства запобіжний захід не обирався, суд для обрання запобіжного заходу ОСОБА_16 підстав не вбачає.
Керуючись ст. ст. 371, 373-374 КПК України, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три (3) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два (2) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та місця роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Закрити провадження в справі за цивільним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави витрати по справі в сумі вісім тисяч сімсот двадцять три гривні (8723 грн.) за проведення судових експертиз.
Скасувати арешт накладений на наступне майно: автомобіль ВАЗ-21093 р.н. НОМЕР_2 ; автомобіль ВАЗ-111830 р.н. НОМЕР_3 , чохол підголовника з переднього водійського сидіння та чохол з рульового колеса.

Речові докази по справі:автомобіль ВАЗ-21093 р.н. НОМЕР_2 , що зберігається на території штрафмайданчика Роменського ВП ГУНП в Сумській обл. повернути ОСОБА_10 , автомобіль ВАЗ-111830 р.н. НОМЕР_3 , що переданий на зберігання ОСОБА_17 повернути ОСОБА_17 ; уламки лакофарбового покриття синього кольору (пакет № 1), уламки лакофарбового покриття червоного кольору (пакет ; 2, № 3), чохол з рульового колеса а/м ВАЗ 21093 (пакет № 4), чохол підголовника з переднього водійського сидіння а/м Ваз НОМЕР_4 , що передані на зберігання до камери речових доказів при Роменському ВП ГУНП в Сумській області знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського Апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1