Справа № 162/982/20
Провадження № 1-кс/162/347/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2020 року смт Любешів
Слідчий суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника сектору дізнання Любешівського ВП Камінь Каширського ВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000224,
ВСТАНОВИВ:
Клопотання умотивовано тим, що відповідно до ухвали слідчого судді від 20 жовтня 2020 року за місцем проживання ОСОБА_4 було проведено обшук у рамках кримінального провадження №0000220 від 16.10.2020 року за ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі - КК України). У ході проведення обшуку 31 жовтня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено речовину зеленого кольору рослинного походження, ззовні схожу на рослини канабісу загальною вагою близько 5 г, яку упаковано до трьох паперових конвертів. Крім того в ході проведення даного обшуку було виявлено та вилучено насіння невідомого походження, яке упаковано до паперового конверту, який скріплений паперовою биркою, на яку нанесено відповідні пояснюючі написи.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 02 листопада 2020 року за даним фактом відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до ЄРДР за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та після об`єднання матеріалів виділено в окреме провадження за №0000224.
Крім того, 01 листопада 2020 року постановою начальника сектору дізнання вказані вище рослини, ззовні схожі на рослини канабісу та насіння невідомого походження визнано речовими доказами.
У зв`язку з тим, що вищевказане майно може бути втрачене, що призведе до втрати предмету та речових доказів даного кримінального правопорушення, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.
Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Частиною 1 ст.172 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) встановлено, що неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.
В ЄРДР 02 листопада 2020 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та після об`єднання матеріалів виділено в окреме провадження за №0000224.
Як вбачається з протоколу обшуку 31 жовтня 2020 року в ході його проведення за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено речовину зеленого кольору рослинного походження, ззовні схожу на рослини канабісу, яку упаковано до трьох паперових конвертів та насіння невідомого походження, яке упаковано до паперового конверту, що були скріплені паперовими бирками із підписами учасників..
Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч.ч. 2,4 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч.7 ст. 236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
У відповідності з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У відповідності з п. 1 ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 11 ст.170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів кримінального провадження слідує, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Крім цього, з матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що постановою від 02 листопада 2020 року призначено експертизу наркотичних засобів та психотропних речовин з метою встановлення належності вилученого майна до предмета кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
Враховуючи вищевказані норми законодавства, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до нього документів, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено потребу досудового розслідування у збереженні речового доказу, який визнано таким постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 02 листопада 2020 року, а саме: речовину зеленого кольору рослинного походження, ззовні схожу на наркотичну речовину канабісу, яка поміщена до трьох паперових конвертів та насіння невідомого походження, яке упаковано до паперового конверту.
Оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, слідчий суддя приймаючи до уваги встановлені обставини, приходить до висновку, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вилучене в ході проведення обшуку 31 жовтня 2020 року майно шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування, а саме:речовину зеленого кольору рослинного походження, ззовні схожу на наркотичну речовину канабісу, яка поміщена до трьох паперових конвертів та насіння невідомого походження, яке упаковано до паперового конверту на підставі п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на вилучене в ході проведення обшуку 31 жовтня 2020 року майно шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування, а саме: речовину зеленого кольору рослинного походження, ззовні схожу на наркотичну речовину канабісу, яка поміщена до трьох паперових конвертів та насіння невідомого походження, яке упаковано до паперового конверту.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1