233 № 233/5237/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000902 від 19 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000902 від 19 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування вищезазначеного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

19 листопада 2020 року на узбіччі автодороги сполученням с. Софіївка - с. Русін Яр Костянтинівського району Донецької області, на відстані близько 6 км. від с. Софіївка, було виявлено припаркований автомобіль «ГАЗ 33021», д/н НОМЕР_1 , 2002 року випуску, колір фіолетовий, шасі (рама) № НОМЕР_2 , кузов (коляска) № НОМЕР_3 , бортовий тентований, під керуванням ОСОБА_5 , у кузові якого було виявлено близько 5 м3 спілів дерев клену.

19 листопада 2020 року в період часу з 14 годин 50 хвилин по 15 годин 10 хвилин, в порядку ст.237 КПК України, проведено огляд місця події старшим слідчим СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_7 , під час якого було вилучено автомобіль «ГАЗ 33021», д/н НОМЕР_1 , 2002 року випуску, колір фіолетовий, бортовий тентований, який згідно технічного паспорту належить ОСОБА_8 , під керуванням ОСОБА_5 , в багажному відділенні якого знаходились близько 5 м3 спілів дерев клену та бензопила «Grand блакитного кольору, що належить ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_8 , 4 ключі від автомобіля.

Виявлені та вилучені автомобіль «ГАЗ 33021», д/н НОМЕР_1 , колір фіолетовий, бортовий тентований, зі спилами дерев клену у кількості близько 5 м3 та бензопила «Grand блакитного кольору були визнані по кримінальному провадженню речовими доказами та залучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

Згідно відповіді міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 20.11.2020 №1055/113- 20 зазначена земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення (несільськогосподарські угіддя - полезахисні смуги) державної форми власності. Із наведеного вбачається, що крадіжка дерев 19 листопада 2020 року здійснена на території лісового фонду.

Необхідність арешту вилученого майна у кримінальному провадженні зумовлюється запобіганням можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, та його метою є забезпечення збереження речових доказів.

Беручи до уваги, що речі, які були вилучені під час огляду місця події зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідно до ст.98 КПК України є речовими доказами, старший слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно.

Слідчий в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити. Вважає, що потерпілим в даному кримінальному провадженні є Софіївська сільрада.

Власник тимчасово вилученого майна - транспортного засобу ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився. З огляду на проживання ОСОБА_9 у м. Донецьку, тобто на тимчасово непідконтрольній українській владі території, останній повідомлявся про час і місце розгляду клопотання шляхом розміщення повідомлення на офіційному web-сайті Судової влади України.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 в судовому засіданні не погодився з клопотанням слідчого, оскільки він не вважає свої дії протиправними з огляду на те, що він збирав на узбіччі дороги повалену деревину «вальожник». За допомогою власної бензопили він не спилював ростучі дерева, а розпилював лише ту деревину, яка лежала понад дорогою. На підтвердження своїх слів, надав світлини узбіччя дороги, де з обох боків мається зазначений ним «вальожник». Вважає, що згідно Конституції України він, як громадянин України, має право користуватися природними ресурсами. За вчинене ним, присутній при проведенні огляду еколог ОСОБА_10 , склав на нього протокол про адміністративне правопорушення за ст.88-1 ч.1 КУпАП, копію якого він долучає до матеріалів клопотання. Також додав, що транспортний засіб він позичив у свого знайомого ОСОБА_11 . Просив відмовити у задоволенні клопотання та повернути його майно. З огляду на пояснення ОСОБА_5 , в судове засідання був запрошений ОСОБА_6 , який пояснив, що він приблизно півтора роки потому він придбав транспортний засіб «ГАЗ 33021» у розібраному стані у чоловіка похилого віку, який мешкає у м.Донецьку, без оформлення угоди купівлі продажу. Власник віддав йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі та всі доручення, які були оформлені на автомобіль. Вони з ним визначались переоформити документи на автомобіль пізніше, але на теперішній час власник не може приїхати з м. Донецьку. Знайомий ОСОБА_5 запозичив у нього автомобіль. 19 листопада 2020 року він йому зателефонував та повідомив, що сталося. Після він приїхав на місце події, де він казав працівникам поліції, що автомобіль належить йому, але його ніхто не слухав і не звертав на це уваги. Також заперечує проти клопотання слідчого та просить повернути його транспортний засіб.

Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, приходить до наступного.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження - ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ст.132 ч.3 КПК України визначає: 1) існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. При цьому суд враховує, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Аналіз наведених вище вимог закону вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, вказаних у ст. 132 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя зобов`язаний: сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування; діяти у межах і відповідно до вимог закону; перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів; зважати, що незалежно від визначеного процесуальним законом суб`єкта ініціювання застосування заходів забезпечення обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування, зазначених у ч. 3 ст. 132 КПК, покладається на слідчого та/або прокурора, тому вказане питання повинно розглядатися в контексті практики ЄСПЛ та Конвенції про захист прав людини та основних свобод, т.я. вилучення майна є фактичним позбавленням особи, у володінні якої перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном.

З огляду на вказане, однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

В контексті частини 3 ст.132 КПК України щодо існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слід зауважити на таке.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. В той час, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що … могло бути вчинене правопорушення.

Так, відповідно до наданого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, за повідомленням ОСОБА_12 19 листопада 2020 року за №0000902 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України та фактом того, що 19 листопада 2020 року до ЧЧ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення ОСОБА_12 про те, що невідомі особи поблизу с. Русін Яр Костянтинівського району Донецької області розпилюють дерева.

За диспозицією частини 2 ст.185 КК України кримінальна відповідальність настає за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно або за попередньою змовою групою осіб.

З об`єктивної сторони крадіжка відноситься до кримінальних правопорушень з матеріальним складом. Тому, крім діяння обов`язковими її ознаками є матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його вартістю, а також причинний зв`язок між цією шкодою і таємним викраденням. Визначення вартості викраденого майна дозволяє надати правильну юридичну оцінку діянню з точки зору Кримінального закону України, тобто визначити чи є діяння кримінальним правопорушенням.

В порушення вимог ч.3 ст.132 КПК України ані слідчим, ані прокурором не доведено в судовому засіданні існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, або будь - якого іншого кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Всі доводи слідчого, викладені у клопотанні, та доводи прокурора в судовому засіданні, ґрунтуються лише на припущеннях і не підтверджені належними і допустимими доказами.

Крім того, порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань визначає Положення «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затверджене Наказом ГПУ від 06.04.2016 року №139 (далі Положення). Відповідно до п.3 Положення Реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості, між іншим, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником…, та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із значенням статті (частини статті ) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Положення до Реєстру вносяться між іншим відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, тощо.

Ані Кримінальний процесуальний кодекс України, ані Положення не розкривають зміст поняття «попередня правова кваліфікація». В той же час, виходячи з аналізу ст.214 КПК України та п.1 розділу ІІ Положення, попередня правова кваліфікація повинна максимально відповідати обставинам події кримінального правопорушення, викладеним у заяві чи повідомленні, тощо.

В той же час, інформація про нібито вчинене кримінальне правопорушення, яка міститься у наданому витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, не відповідає диспозиції ч.2 ст.185 КК України.

Враховуючи зміст клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та заявлену підставу і мету для його арешту, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність необхідності накладення арешту.

Вимоги ч.1 ст. 173 КПК України зобов`язують слідчого суддю, суд відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

З урахуванням обставин кримінального провадження, викладених слідчим у клопотанні, відсутність його належного обґрунтування, неузгодженість вимог слідчого, тощо, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правової підстави для задоволення відповідного клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст.170-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000902 від 19 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - відмовити.

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1