Справа № 175/327/20
Провадження № 1-кп/175/22/20
Вирок

Іменем України

29 липня 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

а також потерпілого ОСОБА_6 і його представника

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0001721 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Комунарськ Луганської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, приватного підприємця, не маючого реєстрації, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановив:

17 грудня 2019 року приблизно о 19.30 годині ОСОБА_8 знаходився за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , де у кухонній кімнаті разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 вживав алкогольні напої.

Приблизно у зазначений час між ОСОБА_9 і ОСОБА_10 виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, під час якого у обвинуваченого виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.

З цією метою ОСОБА_8 схопив зі столу кухонний ніж і умисно завдав ним 2 удари в тулуб та 2 удари у ліве передпліччя Величка В.

У результаті цих умисних дій ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_12 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: двох проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини ліворуч, котрі розпочинаються ранами на задній поверхні грудної клітини по лопатковій лінії (на відстані 137 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 12 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла і на відстані 132 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 8 від умовної серединної лінії тіла), далі переходять в раньові канали, які йдуть ззаду наперед, з ушкодженням по ходу шкіри підшкірної-жирової клітковини, одна з яких з наскрізним ушкодженням тіла лівої лопатки (верхня), обидва проникають у ліву плевральну порожнину, з ушкодженням при цьому міжреберної артерії, одна з яких з подальшим ушкодженням нижньої частини легені та проникає в середостіння, з ушкодженням періостальної плеври, з явищами лівостороннього гемотораксу та підшкірної емфіземи м`яких тканин грудної клітини, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння; різаної рани на передньо-зовнішній поверхні лівого плечового суглобу і різаної рани на задній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).

18 грудня 2019 року даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001721 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.121 КК України.

18 грудня 2019 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру, а 29 січня 2020 року йому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

До початку судового розгляду 29 липня 2020 року між прокурором і обвинуваченим за участю захисника, за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до цієї угоди ОСОБА_13 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість за обвинувальним актом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком 3 роки і покладенням обов`язків згідно зі ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені

ОСОБА_14 суді обвинувачений ОСОБА_13 пояснив, що добровільно уклав угоду, цілком розуміє характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, по якому повністю визнає вину, розуміє наданні йому законом права, розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст.473 КПК України, наслідки їх невиконання, передбачені ст.476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить її затвердити.

Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив надання своєї згоди на затвердження цієї угоди, не заперечує щодо її затвердження. Просив залишити без розгляду поданий ним цивільний позов про стягнення з ОСОБА_11 на його користь заподіяної злочином шкоди, оскільки обвинувачений повністю відшкодував збитки.

Прокурор, захисник і представник потерпілого вважали необхідним затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі винести вирок.

За приписом ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди, відповідно до якої суд вважає доведеним у судовому засіданні, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 30 січня 2020 року та угоді про визнання винуватості від 29 липня 2020 року, ОСОБА_13 спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя потерпілого в момент заподіяння, тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів.

Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного під час досудового розслідування, закінчився 18 лютого 2020 року, а тому судом не вирішується.

Потерпілий ОСОБА_6 не підтримав свій цивільний позов, заявлений під час підготовчого судового засідання, а тому суд його залишає без розгляду згідно з вимогами п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідністю зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369,371-374,469,474,475 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду від 29 липня 2020 року про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001721 затвердити.

На підставі угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України та піддати узгодженому кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі трьох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої злочином залишити без розгляду.

Оптичні диски із відеозаписами слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_6 і обвинуваченого ОСОБА_5 від 21 і 29 січня 2020 року - зберігати у опечатаних конвертах на 134 і 158 аркушах матеріалів кримінального провадження № 0001721.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, його захиснику і прокурору.

Вирок може бути оскаржений сторонами до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1