Справа № 303/3161/20
Номер рядка стат. звіту - 387
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого-судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2018 року за №0000107 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2009 та 2010 р.н., раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , солдата,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
з участю : прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час дії особливого періоду, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою ухилитися від проходження військової служби, 27.07.2018 року о 09 год. 00 хв. до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) без поважних причин не з`явився та був відсутній на військовій службі по 15.06.2020 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши

Стр. 2 із 2
їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд постановив визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся, показав, що в червні 2018 року в Борщівському військкоматі він уклав контракт про службу у Збройних силах України, але потім до місця служби не поїхав, вчинив дане кримінальне правопорушення з мотивів того, що хотів знаходитися вдома, разом зі своєю сім`єю, він безпідставно був відсутній у військовій частині в АДРЕСА_3 з 27.07.2018 по 15.06.2020 року.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, доведена повністю.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем служби характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, та приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для його виправлення і попередження нових злочинів слід обрати покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі та у відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити його від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на нього відповідних обов`язків.
Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 на період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1