Справа № 541/167/21
Провадження № 1-кс/541/48/2021
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
Іменем України

27 січня 2021 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника, адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню за № 0000049 від 25.01.2021 року, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Демки Драбівського району, Черкаської області, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, утриманців не маючого, не працюючого, зареєстрованого та востаннє фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відомості щодо наявності судимостей уточнюються ,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в :
27 січня 2021 слідчий СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України зазначивши ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зі змісту поданого клопотання вбачається, що в провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2021 року за № 0000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В поданому клопотанні слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за наступних обставин, 24.01.2021 близько 23.00 години ОСОБА_6 перебував у тамбурі вагону електропоїзду приміського сполучення «Полтава Південна - Гребінка», який прямував поблизу ст. «Милашенкове» на території однойменного населеного пункту Миргородського району, де під час розмови з раніше невідомим йому ОСОБА_9 помітив у нього мобільний телефон «ZTE BLADE А610» вартістю 1400 гривень, в ході чого в нього виник намір та бажання на відкрите викрадення чужого майна. З даною метою реалізації раптового виниклого умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що його дії є явними для ОСОБА_9 та сторонніх осіб - пасажирів приміського електропоїзду, з корисливих мотивів висловив останньому погрозу застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме завданням побоїв та застосуванням предмета, схожим на викрутку, після чого забрав у нього з рук мобільний телефон «ZTE BLADE А610» вартістю 1400 гривень, та таким чином відкрито протиправно заволодів даним майном.

Після цього, ОСОБА_6 з вищевказаним майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довівши свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, до кінця, чим заподів потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 1400 гривень 00 копійок.

Такі дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При розгляді клопотання слідчим суддею слідчий підтримав його та просив задовольнити з посиланням на ризики, наведені у клопотанні.
Прокурор просив задовольнити клопотання слідчого з підстав викладених у ньому. Наголошував, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить завдань кримінального провадження та не здатний запобігти ризикам на які вказано в клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_6 не заперечував свою причетність до скоєння злочину в якому він підозрюється, стверджував, що він не має наміру перешкоджати досудовому розслідуванню, всі покладені на нього процесуальні обов`язки буде виконувати. Пояснив що він фактично проживає в Черкаській області один, однак має там власний будинок та кімнату в гуртожитку.
Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, оскільки ризики зазначені в клопотанні не обґрунтовані та не підтверджені доказами, заявила про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 не пов`язаного з позбавлення волі. Вказувала, що ОСОБА_6 вважається не судимим, має постійне місце проживання за місцем реєстрації та в належному йому будинку за місцем свого народження. ОСОБА_6 , співпрацює із органами досудового розслідування, наслідком чого є наміри укладення угоди про визнання винуватості, потерпілий не має претензій до обвинуваченого та висловив свою думку що міри покарання яка не не пов`язана з позбавленням волі. Термін на який пропонує сторона обвинувачення застосувати запобіжний захід є не обґрунтованим, зважаючи на необхідність вчинення незначного обсягу слідчих дій для завершення досудового розслідування.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання і матеріалів в копіях, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи цього клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 25.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
25.01.2021 року о 05 год 05 хв. ОСОБА_6 у порядку та на підставі ст. 208 КПК України затримано та слідчим СВ Миргородського РВП за погодженням із прокурором Миргородської місцевої прокуратури повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
З матеріалів долучених до клопотання, про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою, вбачається, що підозра у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, є обґрунтованою. Оскільки підтверджується: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 25.01.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 25.01.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.01.2021; протоколом пред`явлення речей потерпілому для впізнання від 25.01.2021; протоколом пред`явлення потерпілому ОСОБА_9 особи для впізнання від 25.01.2021; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_10 особи для впізнання від 25.01.2021; протоколом затримання особи ( ОСОБА_6 ), підозрюваної у вчиненні злочину від 25.01.2021; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 та його заявою від 25.01.2021, а також іншими матеріалами у своїй сукупності.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, має задовільний стан здоров`я, що дозволить продовжити злочинну діяльність, не має будь яких засобів до існування, оскільки відповідно до пояснень підозрюваного останнім часом існував за рахунок матеріальної допомоги своїх родичів та заволодів майном потерпілого так як не має у власності мобільного телефону, тому слідчий суддя погоджується, що існує ризик вчинення ним нового злочину чи продовження злочинної діяльності.
Підозрюваний ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, оскільки пояснення надані ним та захисником щодо наявного у нього місця проживання та нерухомості не підтверджені будь-якими доказами,раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочину майнового характеру.
Враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини слідчий суддя не знаходить підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів в тому числі особистого зобов`язання, що не забезпечить належного запобігання настанню вказаних ризиків.
Суд не може взяти до уваги заперечення захисту щодо необґрунтованості терміну застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки будь-яких об`єктивних доказів щодо терміну закінчення досудового, укладення угоди про примирення на що посилається захист до матеріалів клопотання не додано і слідчим суддею в ході судового розгляду не встановлено.
Отже, на даному етапі досудового розслідування, лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, здатний запобігти доведеним ризикам.
Частиною 4 ст.183 КПК України передбачено, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України ; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

За обставин встановлених в ході досудового розслідування та доданих до клопотання матеріалів, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави .

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176178, 183, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 від 25.01.2021 року про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Демки Драбівського району, Черкаської області, зареєстрованого та востаннє фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів з 25 січня 2021 року 05 годин 05 хвилин до 05 години 05 хвилин 25 березня 2021 року.
Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.
Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору, підозрюваному та слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак відповідно до положень ст. 205 КПК України ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1