Справа № 447/1047/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/648/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 03 червня 2020 року,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,
встановила:
цією ухвалою частково задоволено клопотання начальника державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» ОСОБА_10 та переведено засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу строком на десять діб.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на порушення права засудженого на захист, яке полягає у незабезпеченні засудженому адміністрацією установи виконання покарань послуг перекладача та адвоката під час вирішення питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскільки останній є іноземцем та не володіє українською мовою, якою були складені документи з цього приводу та надавались ОСОБА_6 для підпису.
Зазначає, що суд не встановив вину засудженого у вчиненні дисциплінарного правопорушення.
Акцентує, що при ухваленні оскаржуваного рішення не було прийнято до уваги його зауваження щодо клопотання, а саме, що в такому не зазначено, які обмеження, заборони та на який період часу слід їх застосувати до засудженого під час відбування покарання в приміщенні камерного типу.
Просить скасувати ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 03 червня 2020 року про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу ВК 50 на строк 10 діб.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 та пояснення засудженого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до п.13-2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Статтею 134 КВК України визначений порядок застосування заходів стягнення до осіб.
Так, згідно ч.1 ст. 134 КВК України, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
Як вбачається з матеріалами справи та зазначено в ухвалі місцевого суду, 10 квітня 2020 року, ОСОБА_6 допустив чергове порушення режиму утримання, яке полягає у відмові виконання законної вимоги начальника установи ОСОБА_10 щодо прибирання камери, де засуджений відбував дисциплінарне покарання у вигляді поміщення в ДІЗО, згідно графіку та розпорядку дня. Загалом, засуджений за час відбування покарання допустив 18 порушень режиму утримання, за що накладено стягнення. Окрім цього, ОСОБА_6 був переведений до дільниці посиленого контролю та перебуває на обліку установи, як "схильний до правопорушень".

Наведене, на думку колегії суддів, свідчить про те, що засуджений ОСОБА_6 протидіє адміністрації установи, не реагуючи на заходи дисциплінарного впливу.
Відтак, колегія суддів вважає, що суддею під час розгляду клопотання начальника державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу, з`ясовані всі обставини, які мають значення для його вирішення, які в подальшому були оцінені в сукупності та стали підставою для прийняття вмотивованого судового рішення, так як засуджений не бажає виправлятися і знову вчинив порушення режиму утримання.

Отже, на думку апеляційного суду, з врахуванням даних про особу ОСОБА_6 та мотивів, викладених в клопотанні, виправданим є застосування такого виду стягнення відносно засудженого.

Щодо доводів захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про порушення права засудженого на правову допомогу та незабезпечення його перекладачем під час вирішення питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, то колегія суддів вважає такі безпідставними, оскільки, як вбачається з розписки (а.с. 7), яку ОСОБА_6 відмовився підписати, останній був повідомлений про місце і час засідання дисциплінарної комісії, йому роз`яснено права, зокрема і право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, жодних клопотань з цього приводу та щодо забезпечення участі перекладача, засуджений ОСОБА_6 не заявляв, а також такі не надходили і під час розгляду справи в місцевому суді з участю захисника.
Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною і підстав для задоволення апеляційної скарги захисника засудженого не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 03 червня 2020 року, якою частково задоволено подання начальника державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» ОСОБА_10 та переведено засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу строком на десять діб без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4