Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/490/20
Провадження № 1-кп/935/242/20
У Х В А Л А
Іменем України
30 липня 2020 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції між Коростишівським районним судом Житомирської області та Державною установою «Житомирська установа виконання покарань (№8)» клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 11.02.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Ірша Радомишльського району Житомирської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , утримується у Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)», у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 152 КК України,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області від прокурора прокуратури Житомирської області відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 01.04.2020 у порядку положень ст. 34 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 152 КК України.

Прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, яке обґрунтовано тим, що строк дії ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 04.06.2020, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, закінчується 02.08.2020, однак ризики, які були підставою для обрання та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати. Обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або ж продовжити кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачується.

Законний представник потерпілої ОСОБА_4 подала до суду заяву про проведення засідання за її відсутності та відсутності потерпілої ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні поклалися на розсуд щодо заявленого прокурором клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що підстави та ризики, які стали наслідком обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не усунені, продовжують існувати.

Вирішуючи це питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011. Зокрема в п. 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявнику своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Отже, враховуючи неможливість до спливу строку обраного раніше (продовженого) обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеним нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Зважаючи на те, що суддя колегії суддів ОСОБА_7 станом на 30.07.2020 перебуває у відпустці, тому розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 відповідно до вимог пункту 205 розділу XI Перехідних положень КПК України, здійснюється головуючим суддею ОСОБА_1 , оскільки справа розглядається колегіально.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом також враховується, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 152 КК України, які є тяжким та особливо тяжким злочинами відповідно, згідно вимог ст. 12 КК України.

Докази та обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики можливості переховуватися від суду та незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на свідків, потерпілу та законного представника у цьому кримінальному провадженні.

Щодо наявності ризику можливості переховування обвинуваченого від суду (продовження існування цього ризику) є цілком ймовірний з огляду на тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду.

Також існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_4 , оскільки будучи раніше судимим 27.12.2017 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, він обвинувачується у вчиненні іншого кримінального правопорушення. Прокурор обґрунтовано посилається на існування ймовірності незаконного впливу обвинуваченого на потерпілу та законного представника потерпілої, свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Тому, враховуючи продовження існування ризиків, визначених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також враховуючи особу обвинуваченого, обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 372 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Строк дії ухвали визначити по 27 вересня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом семи дні з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1