Справа № 550/1417/20
Провадження №1-кп/550/23/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року смт. Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарях судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2020р. за № 0000063 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безруки Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

УСТАНОВИВ:
15.02.2020, близько 02.50 години, ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним (згідно висновку експерта № 384 від 23.06.2020) автомобілем «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі за сполученням «Київ- Харків-Довжанський» по вул. Полтавський Шлях, 114-В/1 в смт. Чутове, Чутівський район, Полтавська область від м. Харків у напрямку м. Полтава та проїжджаючи 393-й км вищевказаної дороги, в порушення п. 10.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, змінивши напрямок руху, керованого ним транспортного засобу, виїхав на праве, по ходу свого руху, узбіччя та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який знаходився на даному узбіччі.
Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_9 , згідно висновку експерта № 727 від 21.08.2020, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку тяжкого ступеню з лівобічною субдуральною гематомою, перелому лівої ключиці зі зміщенням, гематом та саден шкіри голови, верхніх кінцівок, які могли утворитися від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, якими могли бути виступаючі частини рухаючогося автомобіля та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя.
Причиною дорожньо-транспортної події та наслідків, що настали, згідно висновку експерта № 356 від 26.05.2020, є порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
У заданій дорожній обстановці водій автомобіля «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути вказаної ДТП шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.
У заданій дорожній обстановці, в діях водія автомобіля DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п.10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 , ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та беззаперечно, та дав показання, що 15.02.2020, близько третьої години ночі, він, керуючи автомобілем «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі за сполученням «Київ- Харків-Довжанський» по вул. Полтавський Шлях, в смт. Чутове, Чутівський район, Полтавська область від м. Харків у напрямку м. Полтава, перед зміною напрямку руху у зв`язку з тим, що йому на зустріч на його смугу руху виїхав зустрічний автомобіль, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, змінивши напрямок руху, керованого ним транспортного засобу, виїхав на праве, по ходу свого руху, узбіччя та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який знаходився на даному узбіччі. Обвинувачений вказав, що після ДТП викликав швидку допомогу та надавав первинну медичну допомогу потерпілому. Крім того, обвинувачений вказав, що відшкодовує витрати на лікування потерпілого та ним з потерпілою досягнуто домовленості щодо подальших виплат на лікування, а також відшкодування моральної шкоди.
Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.
Потерпіла ОСОБА_7 , яка визнана потерпілою у даному кримінальному проваджені згідно ч. 6 ст .55 КПК України, в судовому засіданні дала показання, що 15.02.2020, вночі, їй подзвонив друг сина та сказав, що ОСОБА_11 збила машина, однак як саме це сталось їй достеменно не відомо. Потерпіла вказала, що обвинувачений здійснює виплати на лікування сина, який наразі пройшов два реабілітаційних курси лікування та продовжує лікування.
З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої, та вивченням матеріалів, щодо речових доказів та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, так як показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та кваліфікує його дії як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.
Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , а так само обставин, які б виключали злочинність його діянь, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується ст. ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
У відповідності до класифікації кримінальних правопорушень, визначеної ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , передбачене ч.2 ст. 286 КК України, є тяжким злочином.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що: згідно довідки виконкому Безруківської сільської ради Дергачівського району Харківської області №277 від 10.09.2020 року ОСОБА_5 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , характеризується позитивно; згідно довідки Дергачівської ЦРЛ Дергачівської районної ради № 438103 від 15.09.2020р. ОСОБА_5 на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває; згідно тимчасового посвідчення № НОМЕР_2 Дергачівсько-Золочевського РВК ОСОБА_5 знятий з військового обліку; згідно довідки Безруківської сільської ради №683 від 11.09.2020 року ОСОБА_5 не являється депутатом Безруківської сільської ради.
Згідно досудової доповіді Дергачівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 31.12.2021 року, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, у зв`язку з чим, орган пробації вважає, що виправлення особи обвинуваченого можливе без обмеження або позбавлення волі.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який вчинено з необережності, характер та мотиви допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, дорожню обстановку, яка була на час дорожньо-транспортної пригоди, ставлення обвинуваченого до цих порушень, наслідки, що настали від ДТП, а саме тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 , думку потерпілої, яка просила не позбавляти волі обвинуваченого, оскільки тоді обвинувачений буде позбавлений можливості заробляти гроші та проводити відшкодування витрат на лікування її сина, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, вину визнав повністю, щиро розповідав про скоєне та каявся, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення та під час кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачений в добровільному порядку поступово відшкодовує потерпілому завдані вчиненням кримінального правопорушення матеріальні збитки та зобов`язується робити це в майбутньому, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також висновок досудової доповіді органу пробації, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 286 КК України, без додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, та приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, але в умовах контролю за його поведінкою під час іспитового строку.

Крім того, прокурором в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків в якому, прокурор просить стягнути з ОСОБА_5 на користь Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації витрати на лікування потерпілого ОСОБА_10 у сумі 55653,95 грн.
В обґрунтування цивільного позову прокурор посилається на те, що державі в особі Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації завдано матеріальну шкоду у сумі 55653,95 грн. у зв`язку з витратами на лікування потерпілого ОСОБА_10 , що підтверджується відповідною довідкою-розрахунку лікарні.
Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов визнав в повному обсязі.
Вирішуючи цивільний позов прокурора у відповідності до ст.ст. 128, 129 КПК України суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частина 2 статті 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною 1 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Судом встановлено, що після ДТП з 15.02.20 по 20.03.20 потерпілий ОСОБА_10 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та в нейрохірургічному відділенні КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» і на його лікування даним закладом було витрачено 55653,95 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком лікарні №04-04/1105 від 12.05.2020 року.
Враховуючи вищевикладене, заявлений прокурором цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 55653,95 грн. є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, представником цивільних позивачів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» та до ОСОБА_5 , третя особа: Полтавське обласне управління акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхової виплати, відшкодування витрат та моральної шкоди.
Однак, до початку судового розгляду представник позивачів через канцелярію суду подав заяву про залишення позову без розгляду.

Розглянувши заяву представника цивільних позивачів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
На підставі викладеного, враховуючи подану заяву представника позивачів, суд приходить до висновку про залишення без розгляду вищевказаного позову.
Крім того, суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовується.
Крім того, судом встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Чутівського районного суду Полтавської області від 18.02.2020 було накладено арешт на автомобіль «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 та яким користувався ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна.
У зв`язку з викладеним, арешт, накладений на автомобіль "DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 та яким користувався ОСОБА_5 , підлягає скасуванню.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Керуючись ст.ст.349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 12.01.2021р.
Згідно п.п.1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їм про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов прокурора інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 на користь держави особі Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації (отримувач - в ДКСУ м. Київ, , ІПН 11, св-во ПДВ № 100064861, р/р UA 50 3152) витрати на лікування потерпілого ОСОБА_8 у сумі 55 653 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот п`ятдесят три) грн 95 коп.
Цивільний позов ОСОБА_10 та ОСОБА_7 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» та до ОСОБА_5 , третя особа: Полтавське обласне управління акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхової виплати, відшкодування витрат та моральної шкоди залишити без розгляду.

Скасувати арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Чутівського районного суду Полтавської області від 18.02.2020 року на автомобіль «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 та яким користувався ОСОБА_5 .
Автомобіль «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1998 р.в., переданий на зберігання на територію Чутівського ВП ГУНП у Полтавській області, повернути власнику як йому належний.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі:
- зимову куртку темно-зеленого кольору з написом на лейбі «DABERT FASHION» 52 розміру, джинси синього кольору з написом на лебі «jack jonson», розрізану кофту сірого кольору спортивного типу з написом на лейбі «SPORTSWEAR», розрізану футболку білого кольору із зображенням чорного прямокутника з білим написом, зимові ботинки чорного кольору 42 розміру, два ключі "SILKA" та «ЛЕВ» від вхідних замків на металевому кільці, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , повернути останній, як їй належні;
- медичну карту стаціонарного хворого КНП «Чутівська ЦРЛ» №507, медичну карту стаціонарного хворого КНП «Чутівська ЦРЛ» №854, передані після проведення СМЕ до кімнати зберігання речових доказів Чутівського ВП ГУНП у Полтавській області, повернути КНП «Чутівська ЦРЛ»;
- медичну карту стаціонарного хворого КНП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР» №3725, передані після проведення СМЕ до кімнати зберігання речових доказів Чутівьского ВП ГУНП у Полтавській області, повернути КНП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР»;
- висновок МКТ від 15.02.2020 на 1 арк, висновок МКТ від 24.04.20 на 1 арк, 2 оптичні диски з результатами МКТ від 15.02.20 та від 24.04.2020 року, передані після проведення СМЕ до кімнати зберігання речових доказів Чутівського ВП ГУНП у Полтавській області, повернути потерпілій ОСОБА_7 ;
- відео файл «ch06_5758», який знаходиться на оптичному диску, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1307 (одну тисячу триста сім) грн 60 коп в рахунок відшкодування витрат за проведення експертиз.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1