233 № 233/5018/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області підготовче судове засідання по кримінальному провадженню (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000796 від 13 вересня 2020 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в :
06 листопада 2020 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з Костянтинівської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000796 від 13 вересня 2020 року), за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив продовжити відносно ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки 12 листопада 2020 року спливає термін застосування судом даного запобіжного заходу і не перестали існувати обставини, які були враховані при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу останньому.
Потерпілий ОСОБА_4 , представник потерпілого ОСОБА_5 клопотання прокурора підтримали.
Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд встановив наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю до 13 листопада 2019 року, з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
На поточний час кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, перебуває на стадії підготовчого судового провадження, строк домашнього арешту відносно ОСОБА_6 закінчується 13 листопада 2020 року.

Обговоривши з учасниками кримінального провадження клопотання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , суд вважає за доцільне продовжити дію обраного відносно нього запобіжного заходу, оскільки на час розгляду справи не відпали підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу, а саме: ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду з огляду на те, може переховуватися від суду, що підтверджується тим, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, та покарання і процедура виконання покарання може бути визнана ОСОБА_6 більш небезпечними, ніж втеча. Також, обґрунтовуючи існування вищевказаного ризику, суд звертає увагу, що у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду; ризик незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7 , що підтверджується тим, що ОСОБА_6 може змушувати або будь-яким іншим шляхом незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7 , змусити їх змінити свідчення на свою користь, що може вплинути на подальший хід судового розгляду, і запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, неможливо.
Суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду та незаконного впливу на потерпілого та свідка, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_6 , судом на теперішній час не встановлено. За таких підстав, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, і більш м`який запобіжний захід, з урахуванням існування вищезазначених ризиків, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-179, 181, 193-198, 314-316 КПК України, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю відносно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК, терміном по 12 січня 2021 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі процесуальні обов`язки:
1) з`являтися на виклик суду, а в разі неможливості явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це;
2) не виїжджати за межі Костянтинівського району Донецької області без дозволу суду;
3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;
4) заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, з 19-00 год. до 05-00 год. наступного дня залишати місце постійного проживання, а саме: будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
5) утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_7 .
Виконання ухвали доручити Костянтинівському ВП Бахмутського ВП ГУНП Донецькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Вручити копію цієї ухвали обвинуваченому, захиснику, прокурору негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя