ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2232/20 Справа № 193/1518/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року про відмову у застосуванні ст. 84 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 84 КК України відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що суду не надано висновків лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_7 щодо наявності у нього захворювання, визначеного Переліком захворювань, а тому засуджений не підлягає звільненню від подальшого відбування покарання у зв`язку із наявністю хвороби, оскільки відсутні підстави для подання до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та звільнити його від відбування покарання у зв`язку з хворобою.
Засуджений вважає, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що він має тяжкі хронічні хвороби, а також дружину, хвору мати похилого віку та 4 дітей, які потребують його допомоги.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого щодо безпідставної відмови у застосуванні до нього положень ст. 84 КК України, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України, подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 4 років позбавлення волі, призначеного йому вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 березня 2017 року з урахуванням ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року.
Як видно з матеріалів провадження, засуджений обґрунтував необхідність застосування до нього положень ст. 84 КК України тим, що стан його здоров`я за час відбування покарання значно погіршився, що пов`язано з наявністю численних хронічних хвороб.
Між тим, питання про звільнення від відбування покарання перед судом порушив засуджений, що суперечить вимогам ст. 154 КВК України.
З огляду на викладені обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_7 положень ст. 84 КПК України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року про відмову у застосуванні ст. 84 КК України щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4