27.12.2020 Провадження № 1-кс/331/2196/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має загальну середню освіту, який навчається на другому курсі Запорізького електротехнічного коледжу Національного університету «Запорізька політехніка», не одруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за матеріалами кримінального провадження № 0001727, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в клопотанні вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25 грудня 2020 року, приблизно о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 43 по вулиці Українській у місті Запоріжжі, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень раніше не знайомому йому ОСОБА_7 , у ході раптово виниклого конфлікту, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи та бажаючи спричинити потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, утримуючи у правій руці предмет, зовні схожий на ніж, наніс ним ОСОБА_7 не менше двох ударів в область грудної клітини зліва та не менше одного удару в область сідниці зліва, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, а саме: колото-різане поранення грудної клітини зліва, проникаюче поранення грудної клітини зліва, гемоторакс, колото-різане поранення лівої сідниці.

Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , ОСОБА_6 зник з місця події, а потерпілого було госпіталізовано до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР.

Тим самим встановлена достатня кількість доказів для повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке кваліфікується як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

25 грудня 2020 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26 грудня 2020 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке оголошено йому 26 грудня 2020 року.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами:

- протоколом огляду місця, а саме пішохідної зони, розташованої з боку будинку АДРЕСА_2 , який було проведено у період часу з 20 год. 28 хв. 25 грудня 2020 року до 20 год. 45 хв. 25 грудня 2020 року слідчим СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, в ході якого виявлено та вилучено: змиви речовини бурого кольору з асфальту, листя дерев, тротуару;

- протоколом огляду місця, а саме другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , який було проведено у період часу з 23 год. 00 хв. 25 грудня 2020 року до 23 год. 48 хв. 25 грудня 2020 року слідчим СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, в ході якого виявлено та вилучено: змиви речовини бурого кольору з підлоги під`їзду та з бетонного покриття біля входу у під`їзд;

- протоколом огляду місця, а саме санітарного приміщення КНП «Міська клінічна лікарня» за адресою: м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 80, який було проведено у період часу з 22 год. 05 хв. 25 грудня 2020 року до 22 год. 30 хв. 25 грудня 2020 року слідчим СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, в ході якого виявлено та вилучено одяг потерпілого, а саме: куртку болонєву сіро-зеленого кольору з нашаруванням РБК, кофту чорного кольору з капюшоном з нашаруванням РБК, джинси синього кольору з нашаруванням РБК, труси з нашаруванням РБК, шкарпетки з нашаруванням РБК, кросівки чорного кольору;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що 25.12.2020 знаходилась у себе вдома за адресою: АДРЕСА_4 , в вечірній час до неї в гості прийшов її онук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився у неї в квартирі за вказаною адресою. Приблизно о 19 год. 00 хв. її онук вийшов на балкон, для того, щоб покурити та зайшовши в кімнату повідомив, що під вікнами ходить підозріла особа, можливо наркоман та він піде його проганяти, після чого вийшов на вулицю. Далі свідок пояснила, що бачила у вікно як у невідомого з її онуком вийшов конфлікт який переріс в бійку;

- довідкою з КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР від 26.12.2020, про те, що з 25.12.2020 та по теперішній час ОСОБА_7 , знаходиться у відділенні інтенсивної терапії з приводу колото-різаного поранення грудної клітини зліва, проникаючого поранення грудної клітини зліва, гемотораксу, колото-різаного поранення лівої сідниці;

- протоколом прийняття заяви про вчинений кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що 25.12.2020 р. близько 19 год. 00 хв., вийшов на вулицю з квартири, за адресою: АДРЕСА_5 , для того, щоб сходити в магазин, вийшовши на вулицю підпалив цигарку, коли до нього підійшов невідомий хлопець, котрий виразився нецензурною лайкою у його бік, після чого наніс не менше двох ударів кулаками в обличчя потерпілого, та один удар в грудну клітину зліва, після чого потерпілий наніс у відповідь один удар в обличчя невідомому, повалив його на землю. Далі, потерпілий побачив у правій руці невідомого ніж, котрим він наніс другий удар потерпілому в область грудної клітини зліва, після чого потерпілий вихопив ніж та викликав швидку медичну допомогу, поклав ніж на землю, а під час надання першої медичної допомоги, ніж та нападник зникли з місця події. В подальшому потерпілого було госпіталізовано до лікарні з приводу нанесених йому ножових поранень;

- протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, в ході обшуку якого, виявлено та вилучено: металевий предмет зовні схожий на ніж з нашаруванням РБК, одяг затриманого з нашаруванням РБК;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, підозрюваний скоїв тяжке кримінальне правопорушення (злочин), за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Крім того, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 :

- може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім того встановлено, що після скоєння кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_6 до правоохоронних органів з дійовим каяттям не звернувся, зник з місця його скоєння, усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення, розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Про вказані наміри ОСОБА_6 вже свідчить його поведінка, адже після вчинення кримінального правопорушення (злочину) та останній до органів досудового розслідування та прокуратури не з`явився, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Зазначені обставини свідчать також про соціальну небезпеку ОСОБА_6 для громадян, про необхідність його ізоляції задля захисту суспільства від його ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень. І це є вагомою підставою вважати про те, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_6 буде саме тримання під вартою.

Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення покарання за вчинений злочин, знаходячись на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування (суду), що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, знаходячись на свободі ОСОБА_6 зможе незаконно впливати на свідків, оскільки свідком події вчинення злочину є його бабусею та інших осіб, які являються свідками по кримінальному провадженню, також знищити інші сліди злочину, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Посилаючись на вищенаведені обставини, слідчий просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб без визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор просив суд обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обґрунтованість підозри та доведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України .

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просили суд врахувати те, що підозрюваний є неповнолітнім, не має батька, виховується бабусею та дідусем. Зареєстрований та фактично мешкає в м. Запоріжжі, навчається у Запорізькому електротехнічному коледжі, позитивно характеризується за місцем навчання та місцем проживання. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні вищезазначеного злочину.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує: вагомість наявних доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу, на які посилався слідчий в клопотанні, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, а також конкретні обставини кримінального правопорушення. Також, суд враховує умови життя неповнолітнього, його навчання, його вікові та психологічні особливості.

Підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, має місце реєстрації де проживає з бабусею та дідусем, навчається, згідно характеристики з місця проживання характеризується задовільно.

Слідчий суддя вважає, що є об`єктивні данні про причетність ОСОБА_6 до зазначеним у підозрі обставинам.

Підозра у вчиненні інкримінованих ОСОБА_6 дій є обґрунтованою у тій мірі, як це достатньо для даної стадії кримінального провадження, докази, які зазначені в клопотанні слідчого на теперішній стадії процесу підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а перелічені в клопотанні доводи підтверджено вагомими доказами, у їх сукупності, які і дали можливість обґрунтувати підозру, а саме: протоколом огляду місця події від 25.12.2020 р.; протоколом огляду місця, а саме санітарного приміщення КНП «Міська клінічна лікарня»; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , довідкою з КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР від 26.12.2020, про те, що з 25.12.2020 та по теперішній час ОСОБА_7 , знаходиться у відділенні інтенсивної терапії з приводу колото-різаного поранення грудної клітини зліва, проникаючого поранення грудної клітини зліва, гемотораксу, колото-різаного поранення лівої сідниці; протоколом прийняття заяви про вчинений кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 .

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи слідчого є обґрунтованими та погоджується з існуванням заявлених у клопотанні ризиків, наявність яких підтверджена матеріалами кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів вбачаться, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке кваліфікується як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України віднесно до категорії тяжких.

Відповідно до статті 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 :

- може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вказаних ризиків підтверджується вивченими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Після скоєння кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_6 до правоохоронних органів з дійовим каяттям не звернувся, втік з місця його скоєння, усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення, розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Про вказані наміри ОСОБА_6 свідчить його поведінка, адже після вчинення кримінального правопорушення (злочину) та останній до органів досудового розслідування та прокуратури не з`явився, з місця вчинення кримінального правопорушення втік.

Зазначені обставини свідчать також про соціальну небезпеку ОСОБА_6 для громадян, про необхідність його ізоляції задля захисту суспільства від його ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень.

Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення покарання за вчинений злочин, знаходячись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування (суду), що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, знаходячись на свободі ОСОБА_6 зможе незаконно впливати на свідків, оскільки свідком події вчинення злочину є його бабусею та інших осіб, які являються свідками по кримінальному провадженню, також знищити інші сліди злочину, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

При вирішенні питання застосування запобіжного заходу суд оцінює у сукупності всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу, а саме вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, тощо.

Згідно з довідкою з КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР від 26.12.2020, з 25.12.2020 та по теперішній час ОСОБА_7 , знаходиться у відділенні інтенсивної терапії з приводу колото-різаного поранення грудної клітини зліва, проникаючого поранення грудної клітини зліва, гемотораксу, колото-різаного поранення лівої сідниці.

Отже, застосування тримання під вартою, незважаючи на презумпцію невинуватості, з урахуванням серйозності висунутої підозри, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на даному етапі є адекватним превентивним заходом, а тому відносно ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів таких, як особисте зобов`язання, особиста порука, або ж домашній арешт не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Постійне місце проживання, соціальна адаптація, наявність родини, позитивні характеристики з місця проживання та навчання на які посилається сторона захисту, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та підтвердження ризиків передбаченим ст. 177 КПК України, недостатньо для доведення того, що підозрюваний виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

Також, слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання під вартою.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183,192, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів в Запорізькому СІЗО.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, а саме з 25.12.2020 року з 21 год. 29 хв. .

Строк дії ухвали визначити тривалістю до 23.02.2021 року до 21 год. 29 хв.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1