УХВАЛА

16 вересня 2020 року
м. Київ

справа № 132/3954/18
провадження № 51-1260 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 січня 2020 року,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Суду від 7 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також скаржнику роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала. Однак захисник не усунув недоліки в установлений строк, тому ухвалою Суду від 27 травня 2020 року на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) його касаційну скаргу було повернуто.
Захисник, заявивши клопотання про поновлення йому процесуального строку, знову звернувся з питанням перевірки в касаційному порядку вказаної ухвали.
Суть доводів ОСОБА_4 у клопотанні зводиться до того, що він пропустив згаданий строк через дію карантину в Україні й отримання копії оспорюваної ухвали лише 31 липня 2020 року.
Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження у визначених законом випадках та порядку.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
За матеріалами провадження за скаргою, оспорювану ухвалу було проголошено 29 січня 2020 року. Водночас згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 211 карантинні заходи для запобігання поширенню хвороби COVID-19 було запроваджено 12 березня 2020 року, які продовжують діяти й на сьогодні. Однак із цією касаційною скаргою ОСОБА_4 звернувся лише 4 серпня 2020 року (згідно з відміткою на конверті), тобто після закінчення строку касаційного оскарження.

За приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до Суду у строк, визначений законом. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Проте у клопотанні ОСОБА_4 не наведено таких істотних обставин, які об`єктивно є непереборними та унеможливили своєчасно йому подати касаційну скаргу з додержанням вимог ст. 427 КПК протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції.
Таким чином, клопотання захисника про поновлення строку касаційного оскарження не містить обґрунтованих підстав для цього.
З урахуванням викладеного касаційна скарга разом з усіма доданими до неї матеріалами підлягає поверненню на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу особі, яка її подала.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 січня 2020 року відмовити, а касаційну скаргу ОСОБА_4 на згадане рішення разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3