Провадження №11-сс/801/719/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 26.06.2020 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, неодружений, не працює, раніше не судимий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
слідчого: ОСОБА_10
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2020 року клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_11 задоволено.
Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на 35 (тридцять п`ять) днів, тобто до 00 години 50 хвилини 26 жовтня 2020 року, в межах строку досудового розслідування. Строк дії ухвали визначено до 26 жовтня 2020 року.
Заставу визначену ухвалою слідчого судді від 27.06.2020 залишено без змін у тому ж розмірі.

Згідно клопотання слідчого встановлено, що ОСОБА_12 , керуючись жагою швидкої наживи, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою. Так, ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , інша невстановлена слідством особа 25.06.2020 близько 23 годин 00 хвилин, на автомобілях марки: OPEL Vectra з номерним знаком НОМЕР_1 , номером кузова НОМЕР_2 та «Iveko Dely» з номерним знаком НОМЕР_3 приїхали до с. Марківка, Теплицького району, Вінницької області.
У подальшому, 26.06.2020 близько 00 годин 10 хвилин, взявши з собою заздалегідь привезене ними знаряддя для вчинення крадіжки, попрямували до фермерського господарства «КРОКУС», яке розташоване в с. Марківка, по вул. Леонтовича, 116, Теплицького району, Вінницької області.
ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи спільно та відповідно до заздалегідь розробленого ними плану, із завчасно заготовленим знаряддям для вчинення злочину, перелізши через огороджу, проникли на територію фермерського господарства «КРОКУС» та підійшовши до складського приміщення даного господарства за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя - ножиць по металу, пошкодили металеву обшивку складу і проникли до середини приміщення, звідки вчинили крадіжку засобів захисту рослин, а саме: двадцять чотири коробки з дев`яносто шістьма каністрами ємністю по 5 л з препаратом «Гезагард» 500FW; двадцять одну коробку з вісімдесят чотирма каністрами ємністю по 5 л з препаратом «Solidor FC 425»; одинадцять коробок з сорока чотирма каністрами ємністю по 5 л з препаратом «Міура»; вісімнадцять коробок з сімдесяти двома каністрами ємністю по 5 л з препаратом «Балерина».
Згідно до висновку товарознавчої експертизи № 4931/4934/20-21 від 08.07.2020, ринкова вартість однієї каністри гербіциду «Гезагард» 500FW» об`ємом 5 л склала 1605,75 грн; ринкова вартість однієї каністри фунгіциду «Солігор 425 ЕС» об`ємом 5 л склала 3074,04 грн; ринкова вартість однієї каністри гербіциду «Міура» об`ємом 5 л склала 2502,10 грн; ринкова вартість однієї каністри гербіциду «Балерина» об`ємом 5 л склала 1918,08 грн.
Своїми діями ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою завдали фермерському господарству «КРОКУС» матеріальну шкоду на загальну суму 660 565,52 грн.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження № 0000228 від 26.06.2020 року відмовити.

Вимоги апеляційної скарги захисника в інтересах підозрюваного мотивовано тим, що ухвала суду винесена без повного зясування всіх обставин справи, істотним порушенням норм кримінального процесуального закону.
На думку захисника підозра ОСОБА_7 за ч.5 ст. 185 КК України є необгрунтованою, оскільки в органу досудового розслідування відсутні вагомі докази на її обгрунтування.
Під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу не було надано доказів, які б підтверджували існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Судом при вирішенні питання щодо розміру застави не враховано всіх обставин справи, зокрема те, що ОСОБА_7 проживає спільно зі своєю сестрою, її чоловіком та трьома неповнолітніми племінниками, майновий стан підозрюваного не дозволяє сплатити заставу у розмірі визначеному судом, тому фактично останній позбавлений можливості реалізації свого права на альтернативу між заставою та триманням під вартою, адже розмір застави повинен гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків і не повинен слугувати своєрідною неподоланною перешкодою для звільнення з під варти.
В даному випадку розмір застави суд повинен визначити, керуючись п.2 ч.5 ст. 182 КПК України в межах двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Крім того, як зазначено в клопотанні про продовження строку тримання під вартою своїми діями ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_12 невстановленою слідством особою завдали фермерському господарству «Крокус» матеріальну шкоду на загальну суму 660 565,52 грн.
Проте, судом першої інстанції не надано належної оцінки наявній матеріальній шкоді, адже фактично матеріальної шкоди завдано не було, оскільки засоби захисту рослин за територію фермерського господарства винесено не було.
Таким чином, судом першої інстанції допущено невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно положень ст. 409, ст. 411 КПК України є підставою для скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2020 року.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину групою осіб, збитки, які завдані злочином фермерському господарству ТОВ «Крокус» є особливо великими в сумі 660 565, 52 грн., тому дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковано за ч.5 ст. 185 КК України, ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, захисника ОСОБА_9 , який підтримав вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а в разі якщо суд дійде висновку про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Згідно ст.199 ч.3 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Під час апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 183, 184 КПК України, бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
На думку апеляційного суду, оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000228 від 26.06.2020 року ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
26.06.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.
Строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000228 від 26.06.2020 року ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2020 року продовжено до чотирьох місяців, тобто до 26.10.2020 року.

За правовими позиціями Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра" це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).
У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування
Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про продовження запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
У слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи захисника ОСОБА_6 щодо відсутності доказів обгрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є необгрунтованими.

При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу слідчий суддя дослідив доводи клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_7 ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, що унеможливлює обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
При цьому слідчий суддя врахував вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, позитивну характеристику та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Твердження у апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 , що сторона обвинувачення не довела наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України є безпідставними.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, доведеним прокурором.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст. 199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.
Слідчий суддя оцінюючи в сукупності обставини, які враховуються при продовженні запобіжного заходу, з урахуванням конкретних обставин та обсягу слідчих дій, які необхідно виконати у кримінальному провадженні, та виходячи з того, що продовження строку тримання під вартою здійснено в межах досудового розслідування до 26.10.2020 року і не перевищує розумних меж, та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», прийняв законне, обгрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
З вказаним висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Не приймає до уваги суд апеляційної інстанції посилання захисника ОСОБА_6 про те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наявній матеріальній шкоді у даному кримінальному провадженні.
Фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, а також питання завдання фермерському господарству «КРОКУС» матеріальної шкоди на загальну суму 660 565,52 грн. мають вирішуватися під час іншої стадії кримінального процесу у судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Доводи захисника про те, що слідчим суддею залишено розмір застави, який визначений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 27.06.2020 року без врахування реального фінансового становища підозрюваного ОСОБА_7 , який є непомірний для нього, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки внесення зазначеного розміру застави є правом, а не обов`язком підозрюваного.
На думку суду апеляційної інстанції такий розмір застави відповідає обставинам кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його особі, та наявним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вказаний розмір застави є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 .
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника
Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції.
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4