ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2688/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2020 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури№ 2 юриста 1 класу ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний часдоби відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, місто Краснодар, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні четверо неповнолітніх дітей, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 27 грудня 2019 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, й наразі підозрюваного у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0011517 від 29 жовтня 2017 року , -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про продовження строку домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на один місяц до 27 серпня 2020 року в межах строку досудового розслідування. Своє клопотання мотивувавши тим, що Київською місцевою прокуратурою №2 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному проваджені №0011517 від 29.10.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату вступив у попередню злочинну змову разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою та ОСОБА_6 щодо заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, використовуючи завідомо підроблені документи, розподіливши між собою ролі.

Так, ОСОБА_5 у невстановлений день та час, у невстановленому досудовим розслідування місці, маючи на меті злочинний умисел, направлений на підробку офіційних документів з метою їх використання під час укладання договору купівлі-продажу 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 , ніби то від імені ОСОБА_7 , вирішив сприяти вчиненню злочину іншій особі, а саме у підробці посвідчення загальнодержавного користування і призначення - паспорта громадянина України, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його подальшого використання іншою особою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою і який надає права, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та день, знаходячись за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, достовірно знаючи порядок видачі паспорта громадянина України, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі паспортні дані ОСОБА_7 , а саме: дату народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження село Бичева, Любарського району, Житомирської області, серію та номер паспорта НОМЕР_1 , а також дані щодо органу, який видав паспорт та дати видачі паспорту, а саме що паспорт виданий Оболонським РУ ГУ МВС України в місті Києві 20 квітня 1996 року, місце реєстрації АДРЕСА_3 , з метою подальшої підробки паспорта громадянина України, та використанням невстановленою досудовим розслідуванням особою. підробленого паспорта від імені ОСОБА_7 під час оформлення договору купівлі - продажу 2 / 3 частини квартири АДРЕСА_2 , від імені ОСОБА_7 , тим самим виступивши в ролі пособника та надав засіб для вчинення злочину іншій особі.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, підробила паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , нібито виданий Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві 20 квітня 1996 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з фотокарткою невстановленої досудовим розслідуванням особи, на ім`я ОСОБА_7 , який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його невстановленою досудовим розслідуванням особою від імені ОСОБА_7 під час продажу 2 / 3 частини квартири АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в пособництві у підробленні офіційного документа, який видається установою і який надає права з метою його використання іншою особою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , маючи у власності 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , яку отримав у спадок від ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що інша частина, а саме 2/3 частини вищезазначеної квартири належить ОСОБА_7 , вирішив протиправно заволодіти іншою частиною квартири, переоформивши право власності на 2/3 частини квартири на свою дружину ОСОБА_6 , вступивши з нею в злочинну змову та невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка від імені ОСОБА_7 з використанням підробленого паспорту від імені ОСОБА_7 мала нібито продати ОСОБА_6 2/3 частини вищезазначеної квартири, розподіливши між собою ролі.

Так, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, у невстановленому досудовим розслідуванні місці, маючи на меті злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману а саме 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_7 , 12 жовтня 2017 року приїхав з своєю дружиною ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_4 до приватного нотаріуса ОСОБА_9 , для укладання договору купівлі - продажу 2 / 3 частини квартири АДРЕСА_2 .

У подальшому ОСОБА_5 достовірно знаючи, що невстановлена досудовим розслідуванням особа не є ОСОБА_7 , оскільки сам ОСОБА_5 був пособником у підробці паспорта на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 , виданий 20 квітня 1996 року Оболонським РУ ГУ МВС України в місті Києві виданий на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконуючи роль співучасника надав згоду на купівлю 2 / 3 частин квартири АДРЕСА_2 своїй дружині ОСОБА_6 .

Так, на підставі наданих невстановленою досудовим розслідуванням особою підроблених документів приватним нотаріусом ОСОБА_9 на спеціальному бланку для вчинення нотаріальних дій серії НМТ 753110 було складено договір купівлі - продажу 2 / 3 частин квартири АДРЕСА_2 , із зазначенням сторін «Продавець - ОСОБА_7 », та ОСОБА_6 - «Покупець», відповідно до якого ОСОБА_6 нібито купила квартиру у ОСОБА_7 за 76 000 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи суспільно небезпечні свої дії, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, у особливо великих розмірах, а саме 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_7 , 12 жовтня 2017 року у невстановлений досудовим розслідуванням час перебуваючи, за адресою АДРЕСА_4 незаконно заволоділи належним ОСОБА_7 майном, а саме 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 та отримали реальну змогу розпорядитись вищезазначеною квартирою як власною, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є подружжям, завдавши при цьому потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 527 000 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману разом з ОСОБА_6 достовірно знаючи, що ОСОБА_6 не є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 , оскільки ОСОБА_7 вказаної квартири їй не продавав, вони вирішили заволодіти коштами від продажу вищезазначеної квартири повністю, як власної, ввівши в оману покупця видаючи себе за реальних власників вказаної квартири.

Так, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел 30 жовтня 2017 року приблизно о 16: 0 годині прибули за адресою АДРЕСА_5 , де здійснює свою професійну діяльність приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , де намагались продати ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_2 за 25 000 доларів США ( згідно курсу НБУ 671 892 гривень 50 копійок ).

Так, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами з продажу квартири, надали нотаріусу договір купівлі-продажу 2/3 квартири АДРЕСА_2 на нотаріальному бланку НМТ 753110, Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 29 грудня 2015 року на нотаріальному бланку НАС № 381292, який зареєстровано в реєстрі за № 660 для укладення договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 , укласти договір купівлі - продажу квартири не змогли з причин, що не залежали від їх волі, не вчинивши всіх дій які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були викриті працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціального статусу, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 серпня 2020 року.

Сторона захисту просила клопотання задовольтнити частково, зменшивши час арешту, зважаючи на літній період та задіяність підозрюваного на роботі.

Підозрюваний доводи захисника підтримав.

Cлідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається із матеріалів клопотання, що у вчиненні даних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Російської Федерації, міста Краснодар, українець, громадянин України, одружений, маючий на утримані 4 малолітніх дітей, без місця реєстрації, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий 27 грудня 2019 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

29 травня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч.4 ст. 190 КК України.

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, обґрунтовується:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення;
-протоколом допиту потерпілого;
-протоколами допиту свідків;
-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
02 червня 2020 року ОСОБА_5 слідчим суддею Дарницького районного суду міста Києва застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на 60 місяців, тобто до 31 липня 2020 року, з покладенням на нього обов`язку прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду.
В порядку ст. 177 КПК України встановлені ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, а також можливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Так, наданий час залишились існувати ризики, які стали підставою обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Так, 27 липня 2020 року керівником Київської місцевої прокуратури продовжено строк досудового розслідування строком до 3 - ох місяців, тобто до 27 серпня 2020 року.

Строк дії домашнього арешту закінчується 31 липня 2020 року, однак до зазначеного часу досудове розслідування не може бути завершено з об`єктивних причин, не завершені призначені експертизи, а саме судово - технічна, оціночно-будівельних а також проведення інших слідчих розшукових дій, зокрема на даний час не вдалось встановити та допитати ОСОБА_12 , отримати ухвалу на проведення тимчасового доступу до речей та документів що містяться у ПАТ КБ "Приват Банку".По завершенню вказаних дій за наявності відповідних підстав у відповідності до вимог ст. 290 КПК України стороні захисту необхідно буде надати достатній час для доступу до матеріалів досудового розслідування, а враховуючи складність зазначеного кримінального провадження та кількість матеріалів вказана дія займе невизначений, однак тривалий час, після чого лише за наявності підстав можливо буде виконати вимоги ст. 291 КПК України.

Враховуючи зазначені обставини, слідчий суддя вважає, що прокурор довів підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати повному, всебічному дослідженню всіх обставин кримінального провадження іншим чином, й те що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна, крім того, враховуючи розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 , необхідно продовжити йому запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших ( альтернатиних ) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд вважає, що жоден із альтернативних заходів домашньому арешту у нічний час доби, не взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов"язків.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При викладених обставинах слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім домашнього арешту у нічний час доби, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також можливим його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також, зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про продовження строку застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби задовольнити. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують перебування підозрюваного під домашнім арештом у нічний час доби, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Так, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування здобуті дані про наявність такого ризику як можливість переховуватися від органів досудового розслідування так суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977 / 96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведений і такий ризик, як можливість незаконного впливу на свідків з метою зміни ними показань.
Обговорюючи питання наявності ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, то існування такого ризику є цілком ймовірним. Так, підозрюваний є раніше судимою особою, разом із тим він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна, його роль у вчиненні злочину. Відтак наведене є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового рослідування, а також можливості іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню.
З урахуванням визначеного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, у тому числі вік підозрюваного, обставини вчинення злочину, його роль у ньому, та інші дані, що характеризують вказану особу, а також з огляду за суспільну небезпечність самих кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов до висновку, що застосування інших більш м"яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної повіденки вказаного підозрюваного, та є підставами для продовлення запобіжного заходу у вигляді дошашнього арешту у нічний час доби, у зв"язку із чим клопотання сторони захисту про зменшення часу домашнього арешту підлягає відмові у його задоволенні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176 - 177, 181, 194, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури№ 2 юриста 1 класу ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, місто Краснодар, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні четверо неповнолітніх дітей, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 27 грудня 2019 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, й наразі підозрюваного у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0011517 від 29 жовтня 2017 року, - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного західу ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,у межах строку досудового розслідування, тобто до 27 серпня 2020 року, із покладеним на нього обов`язком - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційнгого суду протягом п"яти днів.

Слідчий суддя: