УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року м. Володимир-Волинський
Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за 0000204 від 22.03.2019, розпочатого за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
19 серпня 2020 року слідчий СВ Володимир-Волинського відділу поліції ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000204, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.
В обґрунтування клопотання покликався на ту обставину, що 22 березня 2019 року, в період з 11 год. по 12 год., в м. Володимир-Волинський, Волинської області, невстановлена особа чоловічої статі, відчинивши двері, з салону автомобіля «Фольксваген Туран», р.н. знак НОМЕР_1 , що був припаркований поблизу будинку №14 по вул. Кн. Василька, таємно викрала портативний акумулятор марки «Xiaomi 5000 MA», мультиінструмент та паспорт громадянина України й громадянина України для виїзду за кордон, належні ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинила потерпілому майнову шкоду на суму близько 1500 грн.

22.03.2019 слідчим відділенням Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000204 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_6 , за місцем проживання якого 18.08.2020 року було проведено обшук та вилучено мобільний телефон марки «Айфон 7», ІМЕІ: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 .

Відповідно до ч.7 ст. 237 КПК України, дані речі вважається тимчасово вилученим майном.

Необхідність накладення арешту на мобільний телефон слідчий обгрунтував його значенням речового доказу у кримінальному провадженні, оскількивін може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; може бути об`єктом кримінально протиправних дій, набутий кримінально протиправним шляхом. В той же час слідчий вказав, що інформація, що міститься у телефоні підлягає огляду, якого у справі ще не проведено.

В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання з підстав, викладених у ньому. Вказав, що вилучений телефон із сім-карткою ОСОБА_6 міг користуватись на місці вчинення злочину.
Представник власника майна клопотання заперечив. Вказав на тривалість досудового розслідування, в якому нікому про підозру повідомлено не було, а також відсутність будь-якого значення для кримінального провадження вилученого у ОСОБА_6 телефону, який він придбав 11 вересня 2019 року, тобто через півроку після дати правопорушення, що міститься у фабулі справи, про що долучив копію товарного чеку.
Заслухавши позиції сторін, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
При розгляді клопотання про арешт майна в суді, стороною обвинувачення жодним не доведено, що вилучений під час обшуку у ОСОБА_6 телефон має або може мати значення для кримінального провадження, незважаючи на те, що постановою слідчого від 19 серпня 2020 року було визнано речовим доказом. У вказаній постанові також відсутня мотивація значення вказаного телефону речового у кримінальному провадженні.
Положення ч.1 ст.100 КПК України, не створює жодних перешкод щодо повернення володільцю, вилученого у нього майна, яке є речовим доказом.
В даному випадку в судовому засіданні слідчим жодним чином не доведено, що повернення (передача на відповідальне зберігання) ОСОБА_6 вилученого у нього телефону може заподіяти будь-яку шкоду для досудового розслідування.
У сторони обвинувачення було достатньо часу для здійснення огляду вилученого майна, фіксації інформації, яка має чи може мати доказове значення у справі у встановленому КПК України порядку.
Слідчий заперечив необхідність у кримінальному провадженні проведення будь-якої експертизи з використанням даного телефону. Його доводи про використання телефону під час вчинення кримінального правопорушення є припущеннями, які можуть бути перевірені під час слідства без його утримання стороною обвинувачення. Те, що телефон придбано за кошти, які були здобуті злочинним шляхом є безпідставними, оскільки ОСОБА_6 за час досудового розслідування не повідомлялося про підозру у вчиненні будь-якого предикатного злочину.
В той же час, частиною 2 ст.168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

В судовому засіданні слідчим вказано на відсутність у кримінальному провадженні будь-якої із передумов, визначених ч.2 ст.168 КПК України, за наявності яких дозволяється вилучення мобільного терміналу систем зв`язку.

За таких підстав, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність будь-яких передумов для накладення арешту у кримінальному провадженні на вилучений у ОСОБА_6 мобільний телефон із сім-карткою
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
В клопотанні слідчого СВ Володимир Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.
Повний текст ухвали складено 21 серпня 2020 року.

Слідчий суддя (підпис).

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1