Справа № 450/3473/20 Провадження № 1-кс/450/513/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

"15" жовтня 2020 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю: прокурора Львівської місцевої прокуратури № ОСОБА_3 , слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити клопотання слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , яке надійшло на розгляд слідчого судді 13.10.2020 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Пустомити Львівської області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, не одруженому, який не працює, має на утриманні неповнолітнього сина 2004 року народження, зареєстрованому та такому, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно ст.89 КК України, раніше не судимому,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :
у провадження слідчого судді Пустомитівського районного суду знаходиться клопотання від слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , яке надійшло на розгляд слідчого судді 13.10.2020 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України.

В обґрунтування вказує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з проникнення у сховище, з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в станні наркотичного сп`яніння, близько 21:50 год. увійшов у приміщення магазину «Рамзес» у м. Пустомити по вул. Грушевського, 80 Пустомитівського району Львівської області, де зайшов за торгівельний прилавок та шляхом вільного доступу відчинив шухляду каси зберігання коштів, звідки відкрито своєю рукою за присутності продавців цього магазину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заволодів грошовими коштами в сумі 7 600 грн., після чого з вказаними коштами рушив на вихід з магазину, однак довести свого злочинного умислу до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки після вчиненого правопорушення був виявлений та зупинений ОСОБА_10 з вказаним майном.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч.3 ст. 186 КК України, тобто у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у сховище злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч.3 ст. 186 КК України, раніше не судимий, однак відносно якого в рамках кримінального провадження № 0000510 від 14.05.2020 року вже обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави, яку останній вніс 14.05.2020 року та, не виконуючи передбачених законодавством обов`язки вчинив інше кримінальне правопорушення, ніде не працює, не має легальних джерел отримання доходу та соціально сталих зв`язків, в чинив злочин в умовах неочевидності, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, може вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому приходячи до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, просить клопотання задоволити.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просять його задоволити, з підстав наведених у ньому.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_11 клопотання заперечив, так як вид запобіжного заходу є занадто суворим, оскільки підозрюваний, який вину не визнає, самостійно з`являється на вимогу суду, не буде ухиляється та сприятиме слідству. Враховуючи відсутність достатніх підстав для встановлення обґрунтованої підозри ОСОБА_5 просить в задоволення клопотання відмовити.

Підозрюваний вину не визнав, підтримав думку свого захисника, проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив.

Заслухавши думку учасників провадження щодо клопотання слідчого, проаналізувавши матеріали клопотання, встановлено такі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання слідчого.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 12.10.2020, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з проникнення у сховище, з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в станні наркотичного сп`яніння, близько 21:50 год. увійшов у приміщення магазину «Рамзес» у м. Пустомити по вул. Грушевського, 80 Пустомитівського району Львівської області, де зайшов за торгівельний прилавок та шляхом вільного доступу відчинив шухляду каси зберігання коштів, звідки відкрито своєю рукою за присутності продавців цього магазину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заволодів грошовими коштами в сумі 7 600 грн., після чого з вказаними коштами рушив на вихід з магазину, однак довести свого злочинного умислу до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки після вчиненого правопорушення був виявлений та зупинений ОСОБА_10 з вказаним майном.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у сховище, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч.3 ст. 186 КК України.

13.10.2020 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч.3 ст. 186 КК України.

За вказаним фактом СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області 20.06.2020 розпочато кримінальне провадження № 0000971, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч.3 ст. 186 КК України.

13.10.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У відповідності до ч. 5 ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України, у вчиненні закінченого замаху на який підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким злочином.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому злочині не визнав та згідно ст. 63 Конституції України відмовився від надання будь яких показів.

Положеннями ч. 1 та ч. 3 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої затриманому.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Також, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , відносно якого в рамках кримінального провадження № 0000510 від 14.05.2020 року вже обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави, яку останній вніс 14.05.2020 року та, не виконуючи передбачених законодавством обов`язки вчинив інше кримінальне правопорушення, який вину не визнає, може переховуватись від досудового слідства і суду, впливати на потерпілих та свідків, чи продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польщі) §43).

Однак зі плином часу, інтереси слідства стають недостатніми для тримання підозрюваного під вартою; за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, дачі показань (Clooth v.Belgiu (Клоот проти Бельгії), §44).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Neumeister v.Austria (Коймайетер проти Австрії), §10).

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого злочину підтверджується отриманими у провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_10 свідка ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 , протоколами огляду грошових коштів, відеозаписом з камер спостереження магазину «Рамзес» за 13.10.2020 року.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної, зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше відповідно до ст. 89 не судимий, однак відносно якого в рамках кримінального провадження № 0000510 від 14.05.2020 року вже обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави, яку останній вніс 14.05.2020 року та, не виконуючи передбачених законодавством обов`язків вчинив інше кримінальне правопорушення, є особою, яка офіційно не працює, не має легальних джерел отримання доходу та соціально сталих зв`язків, має на утриманні дитину 2004 року народження, який підозрюється у вчиненні злочину, який був вчинений в умовах неочевидності, а тому перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 матиме можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також те, що перебуваючи на волі він буде мати усі можливості незаконно впливати на свідків та ухилятися від слідства, який вину у вчиненому не визнає, тому такий, перебуваючи на волі, матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватися від суду, впливати на свідків, продовжувати свою злочинну діяльність.

Щодо підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри, яка підтверджена зазначеними у клопотанні доказами, в також наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу. А відтак, слідчий суддя приходить до висновку що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з визначення розміру застави.

На думку суду є необхідним визначити підозрюваному заставу. Оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , який є тяжким злочином проти власності, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, застава визначається у розмірі у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (65910,00 грн.), що відповідає п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 182, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :
клопотання слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , задоволити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів з 15 жовтня 2020 року до 14 грудня 2020 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 30 (тридяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 65910,00 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот десять гривень 00 копійок) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що він має право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі. У випадку внесення застави у встановленому цією ухвалою розмірі ОСОБА_5 звільнити з-під варти.

У випадку внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 буде покладено обв`язки:

прибувати до слідчого та суду із встановленою періодичністю, визначеною слідчим чи суддею;

не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 14 грудня 2020 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та скерувати начальнику ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1