Провадження № 1-кс/161/6864/20
У Х В А Л А
м. Луцьк 21 вересня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУ НП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про примусове отримання зразків для проведення експертизи в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002796 від 10.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду 17 вересня 2020 року надійшло вказане клопотання.

Клопотанням мотивоване тим, що СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002796 від 10.09.2020 року за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, з приводу того, що 10.09.2020 близько 10 год. 05 хв., невстановлена особа вчинила розбій, а саме шляхом підбору ключа проникла в приміщення квартири за адресою АДРЕСА_1 , звідки відкрито, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я стосовно потерпілої, викрала грошові кошти в сумі 1000 доларів США, 1200 гривень та золоті сережки, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму близько 37369 грн.

10.09.2020 року під час проведення ОМП в приміщенні квартири виявлено та вилучено сліди пальців рук, слід вуха, сліди взуття та викрутку з наявними на ній біологічними слідами.

В ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, зокрема під час виконання доручення слідчого, оперативними працівниками ВКП Луцького ВП ГУНП у Волинській області, в ході спілкування з особами, з якими налагоджено конфіденційне співробітництво, було отримано інформацію про те, щодо вчинення вказаного злочину причетний гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, та на даний час обвинувальний акт відносно якого за вчинення корисливих злочинів перебуває на розгляді в суді. Разом з цим, за рисами зовнішності та статури, ОСОБА_6 повністю відповідає описам особи, яку потерпіла ОСОБА_7 виявила в своїй квартирі.

11.09.2020 року прокурором винесено постанову про відібрання у ОСОБА_6 зразків відбитків пальців рук та долонь, відбитків вух та букального епітелію, однак останній відмовився від добровільного надання вказаних зразків.

У зв`язку з вищевикладеним слідчий просить слідчого суддю надати дозвіл на примусове відібрання вказаних зразків.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.
Частиною 2 статті 245 КПК України визначено, що порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).
Згідно ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Виходячи з положень п. 4, 5 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчим суддею встановлено, що письмове клопотання слідчого не містить вказаних змістовних елементів, які є обов`язковими в розумінні кримінального процесуального закону.
Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50 року закріплено право особи на повагу до приватного і сімейного життя, зокрема, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Згідно зі ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.
Винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання, ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні має статус свідка.
Разом із тим слідчий суддя зауважує, що свідок не є стороною кримінального провадження, а є фізичною особою, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.
Керуючись загальним принципом кримінального провадження, зокрема, таким як законність, слід зазначити, що від свідка можна зажадати отримання відомостей щодо відомих йому обставин в кримінальному провадженні шляхом отримання від нього показів. Законом не передбачено здійснення щодо свідка інших дій, а саме проведення досудового розслідування шляхом відібрання зразків в примусовому порядку в рамках будь-якого кримінального провадження.
Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002796 від 10.09.2020 року за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, перебуває у статусі свідка, тому примусове відібрання його зразків, з метою доведення вказаного, порушує вимоги Конвенції.
Крім того, згідно ст.245 ч.1 КПК України зразки відбираються стороною кримінального провадження, якою призначена експертиза або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею, що свідчить про те, що первинним є призначення експертизи, а зразки відбираються після її призначення.
Надані в розпорядження суду матеріали кримінального провадження не містять даних щодо призначення відповідної експертизи.
З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 160 КПК України, враховуючи, що процедура, яка має передувати зверненню слідчого з клопотанням до слідчого судді, слідчим не дотримана, а саме: не було призначено відповідну експертизу, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 242, 243, 244 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУ НП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 про примусове отримання зразків для проведення експертизи в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002796 від 10.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_1