Справа № 352/1064/20
Провадження № 11-сс/4808/295/20
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2020 року про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого від 20 липня 2020 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 від 20 березня 2020 року,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

представника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Представник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000143 скасувати.

Посилається на те, що вказане рішення слідчого судді винесено без врахування позиції потерпілої та свідчить про неповноту судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що слідчим суддею проігноровано той факт, що в основу вихідних даних, які надані для проведення судової інженерно-транспортної експертизи, лягли показники, отримані в результаті допитів в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є братами (а.п. 64-67, 68-71). При цьому, органом досудового розслідування із жодним учасником ДТП не проведено слідчого експерименту для перевірки їх показів з огляду на значні розбіжності між показаннями потерпілої та водієм і його братом, які не були усунуті. Зауважує, що відсутня належна оцінки судової інженерно-транспортної експертизи від 10 липня 2020 року № 1324/20-28. Пояснює, що в першому абзаці 8 аркуша висновку є запис про те, що за наявними вихідними даними водій мав технічну можливість зупинити свій автомобіль до контактування з велосипедом (а.п. 95). При цьому, у абзаці другому експертом звертається увага на значні розбіжності у відстанях. У той же час, у висновку зафіксовано невідповідність дій водія ОСОБА_10 . Правилам дорожнього руху, однак слідчий цьому не надав належну оцінку (а.п. 97). Крім того, у висновку зазначено, що дати відповідь на питання про причинний зв`язок між невідповідністю дій водія ОСОБА_10 технічним вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху та настанням ДТП у даному дослідженні не надається можливим. Стверджує, що наявність значних розбіжностей у відстанях, які надані для експертного дослідження, не дали можливість експерту його виконати та встановити об`єктивну істину, що не враховано слідчим суддею. Вказує, що слідчим суддею не взято до уваги той факт, що потерпіла ОСОБА_8 відмовилась від проведення відтворення обставин події у день її допиту виключно через стан здоров`я та погодилась взяти участь за появи можливості, про що слідчий був повідомлений. Звертає увагу на те, що потерпіла є жінкою похилою віку, яка у повній мірі на словах не може достовірно вказати параметри руху, однак при відтворенні вони були б значно об`єктивнішими. Зазначає, що органом досудового розслідування не проаналізовано дії водія ОСОБА_10 , виходячи з реальних обставин ДТП та порушення ним п. 12.3 Правил дорожнього руху. Пояснює, що згідно з огляду місця події та заданих вихідних даних ОСОБА_10 керував сідловим тягачем із напівпричепом на автодорозі (ширина правої смуги руху в напрямку с. Тязів становить 4,6 м, лівої 3, 2 м). Рухався по лівій смузі двохрядної дороги згідно з записом з відеокамери. Згідно з його показань він рухався зі швидкістю 50 км/год., що становить 13,9 м/с, побачив велосипедиста та визначив, що це жінка 60-65 років, вона з відстані 40-45 метрів почала виїздити на проїжджу частину дороги, рухаючись по діагоналі з права на ліво, після чого він засигналив та виїхав на зустрічну смугу для здійснення обгону велосипедиста. Робить висновок, що водій ОСОБА_10 , володіючи достатніми навиками керування автотягачами, мав від 2,88 до 3,34 секунди для оцінки дорожньої обстановки та застосування необхідних дій. Посилається на порушення п. 11.2, п. 1.7, п. 11.4, п. 1.3 Правил дорожнього руху, що залишено без належної оцінки. На його думку, водій ОСОБА_10 , при русі перешкоди з право наліво по ходу руху автотягача та при наявність вільній правій смузі руху шириною 4,6 м, за майже 3 секунди, мав реальну можливість, прийнявши вправо, об`їхати велосипедиста та уникнути ДТП. Наголошує, що досудове розслідування проведено неповно, постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2020 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову заступника начальника СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_12 від 20 липня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 від 20 березня 2020 року за відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Слідчий суддя встановив, що оскаржена постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, на підставі встановлених фактичних обставин події. При винесенні оскаржуваної постанови слідчим взято до уваги протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , потерпілої ОСОБА_8 . Матеріалами кримінального провадження, поясненнями заступника начальника слідчого відділу ОСОБА_12 , представника скаржниці адвоката ОСОБА_7 , слідчим суддею встановлено, що потерпіла ОСОБА_8 на досудовому розслідування від проведення та участі у відтворенні обстановки та обставин події ДТП відмовилась, а всі вихідні дані для проведення судових експертиз слідчим було взято із письмових показів даних безпосередньо ОСОБА_8 . Виходячи з викладеного, скаржник у своїй скарзі не навів жодної фактичної обставини, яка б не була досліджена слідчим на стадії досудового розслідування та мала б доказову базу по даному провадженню. За таких обставин, в задоволенні скарги ОСОБА_8 необхідно відмовити в зв`язку з безпідставністю та недоведеністю оскаржуваних вимог.

Під час апеляційного розгляду:

- представник ОСОБА_7 просив задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження;

- прокурор просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що слідчий суддя, розглядаючи скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, перевірив дотримання слідчим вимог закону при прийнятті рішення, і постановив обґрунтовану ухвалу.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення.

Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно із ч. 5 ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів кримінального провадження, слідчим при винесенні рішення про закриття кримінального провадження, зазначені вимоги закону були дотримані, ним вжито передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин провадження, перевірка проведена в повному обсязі.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження була перевірена слідчим суддею на предмет дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та обґрунтовано визнана такою, що відповідає вимогам діючого кримінального процесуального закону.

Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

З часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей та початку кримінального провадження, органами досудового розслідування, відповідно до ст. 9 КПК України, вжито всіх можливих та необхідних слідчих дій для перевірки обставин події.

20 липня 2020 року заступник начальника слідчого відділення Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_12 , оцінивши здобуті докази, виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000143 від 20 березня 2020 року у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в основу вихідних даних, які надані для проведення судової інженерно-транспортної експертизи, лягли дані, отримані не тільки в результаті допитів в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ті, які вбачаються з протоколу огляду місця події від 20 березня 2020 року та додатками до нього.

Також, з постанови слідчого про закриття кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування проаналізовано дії водія ОСОБА_10 , в тому числі на відповідність Правилам дорожнього руху в досліджуваній ситуації.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий належно дослідив обставини кримінального провадження, досудове розслідування проведено повно, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою.

При цьому, слідчим при закритті кримінального провадження дотримано вимог щодо форми та змісту процесуального рішення, визначених ст. 110 КПК України, постанова слідчого винесена та підписана уповноваженою особою, прийнята в межах компетенції згідно із законом.

При вирішенні скарги ОСОБА_15 на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя належним чином перевірив доводи з приводу обставин, що перевірялися під час досудового розслідування, та дав оцінку висновку слідчого щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, слідчий суддя дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотримання прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Завданням слідчого судді відповідно до вимог чинного КПК України є контроль законності рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на досудовому розслідуванні.

Отже, здійснюючи судовий контроль слідчий суддя не може втручатись у дискреційні повноваження слідчого щодо аналізу доказів, зібраних у кримінальному провадженні, здійснювати вибір варіанта рішення відповідно до власних міркувань, оскільки це означало би підміну функцій слідчого.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 3, 24, 214, 303, 306, 307, 370, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого від 20 липня 2020 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 від 20 березня 2020 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5