Справа № 201/2430/20
Провадження № 1кп/201/1472/2020
УХВАЛА

14 грудня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000613 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Россош Воронезької області Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочині передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 353 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

В підготовчому судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачені ОСОБА_4

ОСОБА_3

захисники ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

представник потерпілого ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000613 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 353 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисниками обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та ОСОБА_10 подане клопотання про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Так, фактичні обставини злочину передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, які прокурор вважає встановленими, не містять ознак об`єктивної сторони цього злочину, зокрема, які саме дії вчинялись окремо ОСОБА_4 і окремо ОСОБА_3 , що є важливим для правильної кваліфікації дій кожного з них. Не визначено в обвинувальному акті в чому саме виразилось керування злочином ОСОБА_4 , хто саме і коли телефонував потерпілому. Не вказано яким саме чином ОСОБА_4 здійснив психологічний тиск на потерпілого, коли, хто і які погрози висловлював потерпілому і членам його родини.. Всі обставини викладені в загальних формулюваннях, що не дозволяє в повній мірі розуміти висунуте обвинувачення. Крім того, в обвинувальному акті вказано про витрати на експертизу наркотичних засобів та зброї, які не проводились у цьому кримінальному провадженні. Додатково захисник звернула увагу, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2020 обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні повертався прокурору з тих же підстав, які викладені в клопотанні, однак прокурор не усунув недоліки і знову направив обвинувальний акт до суду практично в тому ж вигляді.

Обвинувачені та захисник ОСОБА_8 , підтримав клопотання, а прокурор та представник потерпілого заперечували проти його задоволення посилаючись на необґрунтованість.

Заслухавши учасників, суд приходить до висновку, що клопотання захисників підлягає задоволенню, а обвинувальний акт поверненню прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статі 7 цього Кодексу.

До загальних засад кримінального провадження згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, яка встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.

Виходячи з тлумачення кримінального процесуального закону, положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюються не лише на випадки, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на випадки, коли обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Така позиція, що повернення обвинувального акту має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках, передбачених КПК України, узгоджується і з висновком у постанові Верховного Суду України № 5-11кс15 від 25 травня 2015 року.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити наступні відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, має бути викладено не в довільній формі, а з урахуванням вимог ст. 91 КПК України вказівкою всіх обставин які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки відсутність цих обставин в обвинувальному акті робить неможливим ухвалення будь-якого вироку. Так, наприклад, не вказівка способу вчинення злочину, призведе до того, що прокурор не знає що саме слід доводити, обвинувачений не розуміє суті обвинувачення, а суд не може коректно визначити межі судового розгляду.

В даному випадку прокурором в обвинувальному акті не вказано обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 обвинувачується у вимаганні, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що завдало значної шкоди.

Однак обвинувальний акт не містить даних про те: коли, ким і яка саме вимога була висунута потерпілому; коли, ким в якій формі і які саме погрози висувались потерпілому, що не може бути невідомо органу досудового слідства з огляду на той обсяг слідчих дій, які проведені згідно реєстру матеріалів досудового розслідування (допит потерпілого, огляд його телефону, проведення НСРД, тощо). Отже суд вважає, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення не здійснено так, як того вимагає ст. 291, 91 КПК України.

Далі, під формулюванням обвинувачення слід розуміти короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

ОСОБА_11 обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України, а саме, у самовільному присвоєнні владних повноважень службової особи, в той час як саме по-собі таке формулювання обвинувачення не містить складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України, який має місце лише у разі поєднання таких дій з суспільно-небезпечним діянням. Тобто прокурором сформульовано обвинувачення у вчиненні дії, яка не передбачена чинним КК як злочин, що свідчить про відсутність формулювання обвинувачення.

Всі вищевказані суттєві порушення вимог кримінального процесуального закону не дозволяють суду прийняти рішення про призначення обвинувального акту до судового розгляду і є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Додатково слід вказати, що з аналогічних підстав обвинувальний акт було повернуто прокурору ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2020, яка набрала законної сили однак прокурор вимоги ухвали не виконав і повторно направив обвинувальний акт до суду з недоліками. Оскільки судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання то невиконання ухвали суду від 10.06.2020 є ще однією підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Необхідно звернути увагу, що:

- при прийнятті даного рішення суд не досліджував жодного доказу, а тому не вдався до оцінки доказів, їх належності чи допустимості;

- призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, в якому зазначено правову кваліфікацію, яка не передбачена жодною нормою закону про кримінальному відповідальність, означало б призвести до порушення права на захист обвинуваченого і до можливого скасування судового рішення, ухваленого за результатами розгляду справи судом з підстав порушення права на захист.

- призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, розраховуючи на зміну обвинувачення прокурором в майбутньому, суд не може, так як по-перше: зміна обвинувачення це право, а не обов`язок прокурора, а по-друге: зміна обвинувачення має винятковий характер, так як може відбуватись в разі якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення (ст. 338 КПКУ).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000613 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 353 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України повернути прокурору другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 для усунення недоліків вказаних в ухвалі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Повний текст ухвали буде проголошено 16.12.2020 о 09-00 годин.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1