Справа № 308/936/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2021 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, Закарпатська область, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого від Закарпатським обласним судом за 16.10.1990 року ст. ст. 19, 93 п. п «а», «г», ст. 142 ч. 3, 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією майна, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.11.2012 року за п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років, 31.01.2020 року звільненого у зв`язку з відбуттям покарання із застосуванням ч. 5 ст. 72 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0000025, відомості про яке 25.01.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0000025, відомості про яке 25.01.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що під час досудового розслідування з`ясовано, що 24.01.2021 року ОСОБА_7 , перебуваючи у подвір`ї, а саме на сходовій клітині до будинку АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого у нього виник злочинний умисел на заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в ході даного конфлікту, 24.01.2021 року, приблизно о 17 год. 00 хв., будучи у подвір`ї, а саме на сходовій клітині до будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_8 кухонним ножем, який він утримував в своїй правій руці два удари в область живота, внаслідок чого ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження згідно з довідкою лікаря КЗ «Ужгородська районна лікарня» № 34 у вигляді проникаючого ножового поранення лівого геміторакса з пошкодженням міжреберної артерії, наскрізне пошкодження лівої легені.

За таких обставин, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент його заподіяння.

Як зауважує слідчий, стороною обвинувачення дотримано вимогу обґрунтованої підозри, оскільки наразі наявні докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Слідчий вказує, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, обґрунтовується такими доказами, як: протоколами оглядів місць події від 24.01.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.01.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.01.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.01.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.01.2021; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 25.01.2021; повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 25.01.2021; протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 від 25.01.2021.

Слідчий наголошує, що метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За твердженням слідчого, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з огляду на те, що відповідно до положень закону про кримінальну відповідальність кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Тому підозрюваний ОСОБА_7 , знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з огляду на те, що наразі органом досудового розслідування встановлено достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Водночас для висунення обвинувачення за вказаним фактом необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у тому числі щодо отримання речей чи документів, проведення необхідних експертиз, а також встановлення та допиту свідків або очевидців події, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. У зв`язку з цим підозрюваний ОСОБА_7 , якому у повному обсязі відомі всі обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема й місце розташування предметів, що можуть містити сліди злочину, може знищити, сховати та спотворити будь-яку із вказаних речей чи документів, які наразі відшукуються органом досудового розслідування.

Слідчий вказує, що зважаючи на те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження отримує усно, а тому, усвідомлюючи зазначене, підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити спроби незаконного впливу на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни наданих раніше показань, що негативним чином позначиться на неупередженості дослідження обставин кримінального правопорушення.

Сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Слідчий звертає увагу, що ОСОБА_7 вже раніше судимий за умисне вбивство з корисливих мотивів та вбивство двох осіб. Тобто вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, у тому числі того, яке розслідується у вказаному кримінальному провадженні, не є одиноким випадком, а має ознаки певної тенденції. Слідчий просить взяти до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 не має постійного офіційного джерела доходу та, відповідно, засобів для існування, а тому, враховуючи логічний взаємозв`язок з вказаними вище обставинами, існує високий ризик, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може розпочати нові злочини проти власності з метою задоволення особистих потреб за рахунок незаконного заволодіння чужим майном, у тому числі із заподіянням тілесних ушкоджень.

Слідчий у клопотанні зазначає, що системний аналіз змісту та характеру запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту дає стороні обвинувачення достатні підстави вважати, що жоден з них не здатен унеможливити ризики, зазначені у клопотанні, позаяк наявність лише передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного, не забезпечить реальної можливості запобігти ризиками, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з поданим клопотанням під час обрання вказаного запобіжного заходу слідчим та прокурором враховано такі обставини: у матеріалах досудового розслідування містяться докази, які є вагомими для повідомлення ОСОБА_7 про підозру, та свідчать про об`єктивний зв`язок між підозрюваним та вчиненим кримінальним правопорушенням; у разі визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років; підозрюваний ОСОБА_7 не належить до неповнолітніх осіб, осіб похилого віку, тяжко хворих, багатодітних батьків тощо, а тому не існує обставин, які б істотно впливали на доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; підозрюваний ОСОБА_7 не має постійного місця роботи або навчання; факторів, які формують репутацію підозрюваного та впливають на обрання запобіжного заходу, наприклад участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, участь у бойових діях при виконанні інтернаціонального обов`язку або у складі миротворчих сил ООН, наявність поранень при виконанні службового або громадянського обов`язку, держаних нагород, почесних звань тощо, не встановлено; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; ОСОБА_7 не повідомлялося про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Враховуючи викладене, слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому, та просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органу досудового розслідування та суду, впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення. Зауважив, що підозрюваний є суспільно небезпечною особою, так як інкриміноване йому кримінальне правопорушення було вчинено із застосуванням насильства. При застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор просить не визначати підозрюваному розмір застави.

Захисник у судовому засіданні заперечила проти клопотання, пояснивши, що стороною обвинувачення не доведено ризики, зазначені у клопотанні, які, на думку сторони захисту, відсутні, її підзахисний не є суспільно небезпечною особою, не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню та не буде впливати на свідків.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, слідчим відділенням відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025, відомості про яке 25.01.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У рамках даного кримінального провадження 25.01.2021 року, о 01 год. 20 хв., в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

25.01.2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Статтею 131 КПК України визначено, що запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, враховуються обставини, передбачені ст. 178 цього Кодексу: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: протоколами оглядів місць події від 24.01.2021 року та від 25.01.2021 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.01.2021 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 25.01.2021 року; довідкою № 34, виданою лікарем комунального закладу «Ужгородська районна лікарня» щодо хворого ОСОБА_8 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 25.01.2021 року, а саме ОСОБА_7 ; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 25.01.2021 року.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_7 на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні суд виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 1 ст. 121 КК України, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, характер пред`явленої підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише його прав, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, вік підозрюваного та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного постійного місця проживання та відсутність постійного місця роботи і джерела доходу, майновий стан підозрюваного, наявність у нього судимостей, зокрема раніше судимий за вчинення умисних злочинів проти життя та здоров`я особи, а саме: вироком Закарпатського обласного суду від 16.10.1990 року за ст. ст. 19, 93 п. п «а», «г», ст. 142 ч. 3, 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією майна, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.11.2012 року за п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.

Беручи до уваги вищенаведене та вивчені матеріали внесеного клопотання, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного; можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, виходячи з того, що докази у повному обсязі не зібрано, а тому існує ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, які під тиском підозрюваного можуть змінити показання; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на характер діяння, яке інкримінуються підозрюваному, а також того, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти життя та здоров`я особи.

Твердження сторони обвинувачення про існування інших ризиків, зазначених у клопотанні, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим ці ризики не враховується слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 .

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, зважаючи обґрунтованість повідомленої підозри, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу ОСОБА_7 , слідчий суддя вважає, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає до задоволення.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вказану норму кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_7 діяння, наслідки його вчинення, а саме із застосуванням насильства, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави підозрюваному при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують та посилання захисника щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні є необґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами провадження.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 25 січня 2021 року 01 год. 20 хв., тобто з моменту його фактичного затримання.

Строк дії ухвали закінчується 24 березня 2021 року, включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 28 січня 2021 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1