ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду і виклику учасників кримінального провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/22/21 (провадження № 1-кп/201/4/2021), відомості про яке 21 лютого 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000450, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з загальною середньою освітою, незаміжньої, раніше не судимої відповідно до ст. 89 КК України, непрацюючої, обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел направлений на порушення недоторканності житла, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, приблизно о 06 годині 00 хвилин 20 лютого 2019 року знаходячись у під`їзді на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 та шляхом смикання ручки вхідних дверей, всупереч волі осіб, які в ньому проживають, проникла до вищевказаної квартири.

Далі продовжуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи про право особи на недоторканість житла чи іншого володіння, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, всупереч волі законного власника домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_3 та інших осіб, що проживають у вищевказаній квартирі, обвинувачена ОСОБА_2 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом смикання ручки вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , при відсутності визначених законом підстав, діючи навмисно, проникла до вищевказаної квартири, де проживає потерпіла ОСОБА_3 , разом зі своїм чоловіком та малолітньою дитиною, чим порушила недоторканність житла вище вказаних громадян.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, при цьому:

- обвинувачена ОСОБА_2 надала письмову заяву, складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

-потерпіла ОСОБА_3 надала письмову заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні

А тому суд, за клопотанням прокурора, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в частині даних про особу обвинуваченого, оцінивши всі обставини у сукупності, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_2 у незаконному проникненні до житла, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального проступку та особи обвинуваченої ОСОБА_2 , яка на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, раніше не судима відповідно до ст. 89 КК України, свою вину визнала у повному обсязі та щиро розкаялася у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують її покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_2 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді обмеження волі, однак, зі звільненням останньої від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінального проступку, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченої ОСОБА_2 , яка вину визнала у повному обсязі і щиро розкаялася у скоєному, раніше не судима відповідно до ст. 89 КК України, в той же час, не працевлаштована і не має постійного доходу, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 і відсутності таких, що його обтяжують, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченій ОСОБА_2 іншого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 162 КК України, а також пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення саме такого покарання у виді обмеження волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченої ОСОБА_2 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 381-382 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити її покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного їй покарання, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на неї обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1