Провадження № 1-кп/947/764/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.10.2020 м.Одеса

Колегія суддів Київського районного суду м.Одеси у складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарі судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0002461 від 07.08.2019, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Запоріжжя Запорізької області, громадянин України, українець, з вищою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2002 і 2014 р.н., раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 , його представника - адвоката ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за наступних обставин. Так, за версією слідства, яку під час державного обвинувачення прокурор намагався довести перед судом, ОСОБА_7 13.05.2019, приблизно о 17.00, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись на перетинання вулиць Ак.Глушко і Ак.Корольова в м.Одесі, зустрівся з ОСОБА_10 , який передав в борг ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 174400 доларів США.
Надалі, у травні 2019 року, більш точної дати та часу у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на організацію відкритого викрадення грошових коштів, які він 13.05.2019 отримав від ОСОБА_10 , та які повинен був повернути останньому 16.05.2019 через ОСОБА_13 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вирішив залучити до вчинення злочину раніше знайому особу (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження №0002457, надалі Особа 1), та запропонував останньому відкрито викрасти вище вказані грошові кошти після їх передачі ОСОБА_13 , на що Особа 1 погодився.
Надалі, задля реалізації свого злочинного умислу Особа 1 після отримання зазначеної інформації від ОСОБА_7 в невстановленому місці та в невстановлений час заздалегідь домовився із ОСОБА_14 (матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження за №0001637, за якими Малиновським районним судом м.Одеси затверджено угоду про визнання винуватості і ухвалено обвинувальний вирок від 04.09.2019, який набрав законної сили) про вчинення відкритого викрадення грошових коштів, які належать ОСОБА_15 .
В подальшому, реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел, Особа 1 спільно із ОСОБА_14 з метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення 15.05.2019 о 10.40 прибули до ринку «Восход» за адресою: м.Одеса вул.Іцхака Рабіна, 37, де придбали мопед чорного кольору марки «Honda Lead 50», номер рами якого НОМЕР_1 , та два шоломи чорного кольору марки «ІВК», розміру 59-60, з метою їх подальшого використання при вчиненні злочину.
Надалі, 16.05.2019, в невстановлений слідством час, ОСОБА_7 передав Особа 1 інформацію про місце та час передачі ним грошових коштів ОСОБА_13
16.05.2019, приблизно о 17.00, отримавши вказану від ОСОБА_7 інформацію, Особа 1 разом із ОСОБА_14 на мопеді чорного кольору, одягнувши на голови шоломи чорного кольору, які раніше придбали при підготовці до вчинення злочину, прибули на парковку торгівельного центру «Метро» по вул.Аеропортівській, 29 в Малиновському районі міста Одеси.
Діючи умисно із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи відкритий характер своїх злочинних дій, Особа 1 та ОСОБА_14 , дочекавшись, коли ОСОБА_7 передасть грошові кошти ОСОБА_13 та покине місце вчинення злочину задля відведення від себе підозри щодо причетності до вказаного злочину, згідно заздалегідь розподілених між собою ролей, Особа 1 підбіг до ОСОБА_13 та, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, шляхом нанесення ударів в область голови, з його рук відкрито вирвав поліетиленовий пакет синього кольору із грошовими коштами в розмірі 174400 доларів США, що в еквіваленті на момент вчинення злочину згідно курсу НБУ складає 4614624 грн., та на мопеді чорного кольору під керуванням ОСОБА_14 зникли з місця вчинення злочину.
Надалі, 16.05.2019, після вчинення злочину, ОСОБА_7 , Особа 1 та ОСОБА_14 , перебуваючи в орендованій квартирі АДРЕСА_3 , розділили між собою викрадені грошові кошти на три частини (грошові кошти в сумі 116800 отримав ОСОБА_7 , а Особа 1 та ОСОБА_14 отримали по 28800 доларів США), та розпорядились ними на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 4614624 грн.

Наведені навмисні дії ОСОБА_7 органи досудового розслідування кваліфікували за ч.3 ст.27, ч.5 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація відкритого викрадення чужого манна (грабежу), вчиненого в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, вважає, що обставини події викривлені, що його обмовляють та показав, що він працював за наймом на підприємця ОСОБА_16 , виконуючи в різний час функції охоронця вантажів і осіб, кур`єра документів і грошових коштів. В минулому він, ОСОБА_7 , був працівником правоохоронних органів, а після звільнення - керував деякий час охоронним агентством. Йому відомо, що серед бізнес партнерів ОСОБА_16 був ОСОБА_10 , якому послуги кур`єра документів і грошових коштів надавав ОСОБА_13 . Між названими особами і ним слалися робочі стосунки. З ОСОБА_10 він бачився у справах кілька разів в м.Одесі, в м.Черноморську (колишній Іллічівськ), передаючи йому гроші або документи або гроші разом з документами. Ніяких стосунків з ОСОБА_10 він не підтримує, ніколи від нього грошей чи документів для передачі в якості кур`єра іншим особам він не брав, ніколи в борг гроші для себе у нього не позичав, а тим паче суму, що складає 174400 доларів США, біля ресторану Макдональдс на пр.Глушко в м.Одесі для отримання цих грошей від нього не зустрічався. З ОСОБА_13 , як з кур`єром, він зустрічався часто, бо вони передавали та приймали один від одного гроші чи документи. Передача грошей чи документів від власника (покупця чи продавця) кур`єру та від кур`єра кур`єру відбувалася без оформлення будь-яких документів - лише на підставі власної довіри. Про необхідність зустрітися з ОСОБА_13 для передачі йому грошей чи документів він, ОСОБА_7 , дзвонив по мобільному телефону останньому після того, як отримував гроші чи документи. Так само повинен був чинити і ОСОБА_13 , коли той отримував посилку. Але за рік співпраці гроші та документи у більшості передавав він ОСОБА_13 . По телефону вони домовлялися о місці і часі зустрічі. В залежності від місця знаходження кожного з них, час зустрічі вони планували через 30 хвилин, до часу після дзвінку, і, зазвичай, вони зустрічалися на парковках біля супермаркетів «Метро», розташованого на Овідіопольській дорозі біля промислового ринку «7 кілометр», або «Фоззі» на вул.Балківській в м.Одесі та в інших місцях. Вони під`їжджали на автомобілях один до одного, не виходячи з них, через відчинені вікна водійських дверей передавали один одному пакунок з грошима чи документи, не перераховуючи гроші, і роз`їжджалися у справах до наступної зустрічі, а таких зустрічей було біля трьох на місяць. Про обставини події 16.05.2019 обвинувачений надалі показав, що розпорядження і інструкції про перевезення 174400 доларів США для ОСОБА_10 через ОСОБА_13 , він 16.05.2019 отримав від ОСОБА_17 . Гроші за паролем в сумі приблизно 200000 доларів США на дві адреси, одна з яких ОСОБА_10 він отримав в офісі ОСОБА_18 на вул.Арнаутській в м.Одесі в проміжок часу між 16:00-16:30 того ж дня. Він відразу ж подзвонив ОСОБА_13 і вони домовились про місце зустрічі на парковці супермаркету «Метро», розташованого по вул.Аеропортівській, 29 в Малиновському районі міста Одеси. Час та місце пропонував ОСОБА_13 , бо йому там було зручніше зустрічатися, оскільки саме там ОСОБА_13 перебував у власних справах. Біля 17:00 він, ОСОБА_7 , заїхав на парковку на автомобілі і став шукати автомобіль ОСОБА_13 , який перебував там. Паркувальні місця були заповнені, а тому він, не відразу помітивши ОСОБА_13 , зробив коло по парковці. Біля місця стоянки автомобіля ОСОБА_13 не було вільного місця, а тому він, ОСОБА_7 , зупинився на проїжджій частині між паркувальними місцями оскільки ОСОБА_13 йшов до нього, якому він через відкриті водійської двері передав у поліетиленовому пакунку 174400 доларів США. Вони обмовилися кількома словами і він, ОСОБА_7 , поїхав на другу адресу, щоб завезти решту коштів, а ОСОБА_19 пішов до свого автомобіля. Через хвилин п`ять, він відповів на дзвінок ОСОБА_13 , який повідомив, що того щойно обікрали. Він, ОСОБА_7 , відразу ж повернувся на місце події, де ОСОБА_13 розповів, що двоє людей на мопеді вирвали у нього пакунок з грошима і зникли. На що він запропонував ОСОБА_13 наздогнати їх, але ОСОБА_13 заперечив, сказавши, що через охоронців супермаркету вже викликав поліцію. Після цього він, ОСОБА_7 , поїхав на другу адресу, біля 18:00 год. біля супермаркету «Фоззи» передав решту грошей ОСОБА_20 та після перевірки автомобіля на наявність «жучків» знов повернувся на місце події, де вже працювали поліцейські та з якими спілкувався ОСОБА_10 . Ввечері того ж дня він давав покази у відділі поліції. В наступні дні він також з`являвся на допити. Через три тижні після події у нього вдома відбувся обшук, який не дав ніяких результатів для слідства. В продовження обвинувачений ОСОБА_7 показав, що він протягом трьох-чотирьох років був знайомий з ОСОБА_21 (Особа 1), як з особою, який також, як і він, у м.Запоріжжі працював у суміжному охоронному агентстві. Дружніх стосунків між ними ніколи не було, але вони товаришували. За кілька днів до вчиненого злочину він дійсно розмовляв по телефону з ОСОБА_21 , привітаючи того з днем народження. Під час телефонної розмови ОСОБА_21 висловив намір приїхати до м.Одеси, щоб купити автомобіль, і просив його допомогти з цим. ОСОБА_21 знав, чим він, ОСОБА_7 , займається, але тонкощі цієї роботи і стосунків не знав. З ОСОБА_21 він бачився в останнє більше року тому. Коли приїхав ОСОБА_21 до м.Одеси, де він зупинився, з ким зустрічався, йому, ОСОБА_7 , не відомо. При цьому обвинувачений наголосив, що в орендованій ОСОБА_21 і ОСОБА_14 квартирі за встановленою слідством адресою він ніколи не був, про вчинення злочину з ОСОБА_21 не домовлявся, викрадені ОСОБА_14 з кимось гроші не ділив, викрадені гроші він не отримував, їх в нього немає. В завершення ОСОБА_7 висловив сумнів щодо приналежності викрадених грошей ОСОБА_10 , оскільки вони хоча і призначалися для передачі ОСОБА_10 , але ці гроші належали іншим підприємцям або ОСОБА_17 , в офісі якого він, ОСОБА_7 , отримував ці кошти, а тому ОСОБА_10 у справі неправомірно визнаний потерпілим. Чому ОСОБА_17 не звернувся до правоохоронних органів, йому не відомо, але припускає, що представники такого бізнесу намагалися власними силами владнати цей конфлікт. Він, ОСОБА_7 , взагалі не знає ОСОБА_14 , який задля уникнення власної відповідальності, щоб залишитися на волі, погодився на укладання угоди про визнання винуватості за умовою викриття інших осіб, чим обмовив його. Обвинувачений звернувся до суду з проханням виправдати його, оскільки до організації і вчинення цього злочину він немає жодного відношення.

В основу висунутого ОСОБА_7 обвинувачення органи досудового розслідування поклали покази свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні показав, що 12.05.2019 йому зателефонував давній знайомий ОСОБА_21 (Особа 1) та запропонував йому заробити кілька десятків тисяч доларів США, на що він погодився із корисних спонукань. Він без зволікань на власному автомобілі виїхав з м.Запоріжжя до м.Одеси, по приїзду до якої зустрівся із ОСОБА_21 , який оплатив вартість палива. Готуючись до вчинення злочину, вони вдвох з ОСОБА_21 15.05.2019 на ринку «Восход» в м.Одесі купили мопед чорного кольору марки «Honda Lead 50» та два шоломи чорного кольору марки «ІВК». В той же день поїхали оглянути місце злочину парковку біля супермаркету «Метро» на вул.Аеропортівській, 29 в м.Одесі. Зі слів ОСОБА_21 , вони повинні були зустріти автомобіль Мерседес із грошима, у водія якого відібрати гроші. Звідки ОСОБА_21 брав інформацію, він, ОСОБА_14 , не цікавився, зайвих питань не задавав, а лише виконував вказівки ОСОБА_21 . Наступного дня, 16.05.2019, вони вдень поїхали до місця злочину: він - за кермом свого автомобіля, а ОСОБА_21 за кермом мопеду. На АЗС «БРСМ» неподалік від супермаркету «Метро» він припаркував свій автомобіль, пересів на мопед і вони з ОСОБА_21 під`їхали на парковку супермаркету «Метро», де стали очікувати появу автомобіля марки Мерседес, пікап, білого кольору. Біля 16:00 на стоянці появився цей автомобіль і вони продовжили чекати, спостерігаючи за цим автомобілем. Він пересів за кермо мопеду, а ОСОБА_21 сів позаду. По команді ОСОБА_21 він почав рух, під час чого ОСОБА_21 зіскочив з мопеду, а він, як це було обумовлено раніше, поїхав по парковці далі, щоб по колу повернутися та теж саме місце. Як далі показав свідок, ОСОБА_21 вирвав поліетиленовий пакет у невідомій особі, голова якої була прикрита капюшоном. Звідки з`явилася ця особа, він не бачив. Коли ОСОБА_21 смикнув пакет, пакет розірвався і з нього випали пачки грошей, які ОСОБА_21 швидко підібрав і з грошима вскочив на мопед та вони стали тікати в бік АЗС «БРСМ», де пересіли на його, ОСОБА_14 , автомобіль і поїхали в бік орендованої квартири АДРЕСА_3 . В квартирі ОСОБА_21 поклав викрадені кошти - долари США на стіл і повідомив, що йому, ОСОБА_14 , належить 25000 доларів США, які відрахував і віддав йому. Інша частина викрадених грошей залишилася на столі, частину яких треба було віддати іншій особі. Через деякий час до квартири зайшов чоловік, на обличчі якого була борода, якого ОСОБА_21 назвав на ім`я ОСОБА_22 , який, в свою чергу, побачивши купу доларів США на столі, не здивувався їм. Він, ОСОБА_14 , пішов до душу, а коли повернувся, ОСОБА_22 і грошей вже не було. Що трапилося з грошима, хто скільки забрав собі, йому не відомо. Зі слів працівників поліції ОСОБА_22 це ОСОБА_7 . У вечері того ж дня біля 19:00 він виїхав до дому до м.Запоріжжя. В завершення свідок показав, що його затримали 06.07.2019 і він відразу ж став співпрацювати зі слідством. Під час першого допиту, 07.07.2019, він покази відносно ОСОБА_23 не давав, бо був у пригніченому стані і розгубився. Про ОСОБА_7 він вперше згадав після двох-трьох тижнів перебування у слідчому ізоляторі, коли прийшов до тями і коли йому запропонували укласти угоду про визнання винуватості. Під час досудового розслідування він впізнав ОСОБА_7 , який був вже без бороди, як особу, яка була в квартирі і бачила викрадені гроші. Виручені незаконним шляхом гроші в сумі 25000 доларів США він повернув, як дізнався пізніше - потерпілому ОСОБА_10 . На ОСОБА_10 він також переписав два належних йому автомобіля Мерседес і Ауді.
Як видно з вироку Малиновського районного суду м.Одеси від 04.09.2019, яким затверджена угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, ОСОБА_14 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, ч.5 ст.186 КК України, на підставі якої йому призначено покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України на строк п`ять років (мінімальна санкція статті вісім років), без конфіскації належного йому майна. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_14 був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовий строк три роки. Цим же вироком у строк відбування покарання зарахований строк попереднього ув`язнення ОСОБА_14 та був змінений обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання із звільненням з під варти в залі суду.
Вирок набрав законної сили.
Однією з істотних умов затвердженої вироком суду угоди є зобов`язання ОСОБА_14 надати викривальні покази у якості свідка у кримінальному провадженні №0002461 від 07.08.2019 відносно ОСОБА_7 щодо того ж самого кримінального правопорушення.
Суд до показань свідка ОСОБА_14 відноситься критично, не посилається на них при ухваленні остаточного судового рішення у справі, оскільки, з огляду на вище викладене, ці покази викликають сумнів у їх достовірності, правдивості і добровільності, оскільки вони надані під впливом значного пом`якшення покарання, фактичного звільнення з під варти і уникнення реального тривалого ув`язнення за вчинене. До того ж, деякі обставини висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, цей свідок не підтвердив, такі як: що 13.05.2019, приблизно о 17.00, зустрілися ОСОБА_10 і ОСОБА_7 на перетинанні вулиць Ак.Глушко і Ак.Корольова в м.Одесі, де ОСОБА_10 передав в борг останньому грошові кошти в сумі 174400 доларів США - бо свідком цих подій він, ОСОБА_14 , не був; що ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_21 заволодіти цими коштами, інформував його о місці і часі передачі грошей ОСОБА_13 , узгоджував інші питання і, тим самим, став організатором вчинення грабежу оскільки свідком цих обставин він, ОСОБА_14 , також не був.
У справі ЄСПЛ Луценко проти України від 12.12.2008 Суд визнав порушення національним судом України п.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини, оскільки в основу обвинувального вироку були покладені зізнавальні покази свідка, який був зобов`язаний надати всю відому йому інформацію, інакше він ніс би кримінальну відповідальність.
З тих же підстав, враховуючи доктрину «отруйного дерева» (рішення ЄСПЛ Яременко проти України від 20.04.2015) суд визнає неналежними доказами протокол пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_14 , згідно якого ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка в орендованій квартирі отримала частину викрадених грошей; а також протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 , яким відтворюються надані ним покази. Свідок ОСОБА_14 в цій частині показав, що він, перебуваючи в душі, не бачив, куди ділася решта викрадених ним грошей і хто їх забрав. До того ж, суд визнає такими, що заслуговують на увагу заперечення сторони захисту проти протоколу пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_14 , оскільки слідчий пред`явив свідкові ОСОБА_14 не осіб для впізнання, а фотокартки певних осіб. При цьому джерело походження у слідчого фотокартки ОСОБА_7 - особи, яка не мала судимості і не потрапляла в коло зору правоохоронних органів, викликає певні сумніви.
Висновок суду про недопустимість усіх доказів за участю свідка ОСОБА_14 ґрунтується також і на тому, що його покази і похідні від них протоколи слідчих дій прямо чи непрямо не підтверджуються і не узгоджуються з іншими наданими прокурором доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він є суб`єктом підприємницької діяльності і є керівником або засновником кількох підприємств. Він у бізнесі співпрацював із ОСОБА_16 , на якого, в свою чергу працював ОСОБА_7 , котрий неодноразово передавав йому, ОСОБА_10 , грошові кошти від ОСОБА_16 . Якось в травні 2019, ОСОБА_16 попросив у нього, ОСОБА_10 , в борг 174400 доларів США на тиждень. Київські бізнес партнери надали на це згоду. Він і ОСОБА_7 13.05.2019, приблизно о 17:00, зустрілися біля ресторану Макдональдс на перетинанні вулиць Ак.Глушко і Ак.Корольова в м.Одесі, де він, ОСОБА_10 , передав ОСОБА_7 для ОСОБА_16 власну частину грошових коштів в сумі 174400 доларів США і попросив ОСОБА_7 повернути ці кошти йому через ОСОБА_13 . Гроші передавалися готівкою без оформлення будь-яких документів, суто на довірливих відносинах. Джерело походження цих коштів він, ОСОБА_10 , відмовився називати через таємницю бізнесу. ОСОБА_13 працює на нього і той знайомий із ОСОБА_7 . ОСОБА_13 і ОСОБА_7 домовлялися по телефону про місце і час зустрічі та передавали один одному гроші, документи тощо. Про домовленості кур`єрів йому, ОСОБА_10 , нічого не відомо. Але про необхідність щось передати чи отримати, він попереджав ОСОБА_13 16.05.2019, узгодивши з київськими бізнес партнерами рух коштів, він поставив задачу ОСОБА_13 забрати у кур`єра від ОСОБА_16 запозичені тим кошти. В той же день після обіду йому подзвонив ОСОБА_13 і повідомив про пограбування. Свідком пограбування він не був і про обставини його вчинення знає зі слів ОСОБА_13 та працівників поліції.
Суд визнає покази потерпілого ОСОБА_10 неналежним доказом, оскільки факт зустрічі з ОСОБА_7 , факт передачі йому 174400 доларів США для ОСОБА_16 , приналежність цих коштів і джерело їх походження тощо, нічим іншим не підтверджуються і тому є голослівними. До того ж, орган досудового розслідування і прокурор, який затвердив обвинувальний акт, спотворили обставини передачі ОСОБА_10 вказаних коштів в борг саме обвинуваченому ОСОБА_7 . Як показав потерпілий в цій частині, він передавав через ОСОБА_7 гроші в борг ОСОБА_16 .
Більш того, відповідно до приписів ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Як встановлено судом, органи досудового розслідування достовірно не встановили походження і приналежність предмету злочинного посягання - 174400 доларів США, і взагалі, чи була саме така сума.
Виходячи з наведеного, слідчий безпідставно визнав ОСОБА_10 потерпілим у справі, оскільки слідчим не встановлено, яку моральну, фізичну або майнову шкоду завдано кримінальним правопорушенням безпосередньо ОСОБА_10 .

Інша група наданих прокурором письмових доказів, визнаних судом належними і допустимими, свідчить лише про факт вчинення грабежу, але кожний з цих доказів, як сам по собі, так і в сукупності з іншими доказами, не доводять причетність ОСОБА_7 до організації чи виконання цього злочину:
-протокол огляду місця події з фототаблицею - парковки ТЦ «Метро», яка розташована за адресою: м.Одеса вул.Аеропортівська буд.29, згідно якого на місці вчинення злочину було виявлено автомобіль ОСОБА_13 і пустий поліетиленовий пакет без грошей;
-протоколи огляду місця події - лісосмуги, яка розташована неподалік від місця вчинення злочину і АЗС «БРСМ», згідно якого було виявлений покинутий мопед, ключі з брелоком, два шоломи, вилучені відбитки тощо;
-протокол огляду предмету диску із записом з камери відео спостереження на вело ринку «Восход», згідно якого дві особи придбають мопед і два шоломи;
-протокол огляду предмету диску із записами з камер відео спостереження на парковці ТЦ «Метро», яка розташована за адресою: м.Одеса вул.Аеропортівська буд.29, згідно якого дві особи в шоломах на мопеді в`їжджають на парковку вони ж через деякий час виїжджають з парковки;
-протокол огляду предмету диску із записами з камер відео спостереження АЗС «БРСМ», згідно якого зафіксовано, як дві особи одна на легковому автомобілі, інша на мопеді, під`їжджають на парковку АЗС «БРСМ», залишають автомобіль, на мопеді вдвох ідуть у напрямку ТЦ «Метро», потім повертаються, пересідають в автомобіль і зникають з поля зору камер;
-протокол тимчасового доступу до речей і документів, згідно якого оператором мобільного зв`язку ПрАТ «Водофон Україна» зафіксовані дзвінки між телефонами ОСОБА_21 і ОСОБА_7 напередодні вчинення злочину;
-протокол тимчасового доступу до речей і документів, згідно якого оператором мобільного зв`язку «Київстар» зафіксовані дзвінки між телефонами ОСОБА_21 і ОСОБА_7 напередодні вчинення злочину;
-протоколом тимчасового доступу до речей і документів, згідно якого з банківських документів ПриватБанку, в якому ОСОБА_21 і ОСОБА_7 відкрили карткові рахунки, з`ясовані номери їх мобільних телефонів;
-протокол затримання ОСОБА_7 , згідно якого його було затримано 17.08.2019;
-ухвала слідчого судді від 17.08.2019, згідно якої щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою;
-показання свідка ОСОБА_13 , допитаного в судовому засіданні, та протокол слідчого експерименту з його участю, згідно яких з ОСОБА_7 він знайомий як з кур`єром. Вони зустрічалися часто, бо вони передавали та приймали один від одного гроші чи документи. Весь час ОСОБА_7 передавав йому гроші, а він ОСОБА_7 ні. Передача грошей чи документів кур`єру та від кур`єра кур`єру відбувалася без оформлення будь-яких документів - лише на підставі власної довіри. Про необхідність зустрітися з ОСОБА_7 для отримання від нього грошей він дізнався 16.05.2019 від ОСОБА_10 , хоча працював й з іншими бізнесменами. Походження грошей, яка сума передавалася, чи давав ОСОБА_10 комусь гроші у борг, йому, ОСОБА_13 , не було відомо. По телефону він домовилися з ОСОБА_7 о місці і часі зустрічі по обоюдній згоді - на парковці супермаркету «Метро», розташованого по вул.Аеропортівській, 29 в Малиновському районі міста Одеси, де вони часто зустрічалися з аналогічних питань і де йому, ОСОБА_13 , було зручніше. На парковку він заїхав раніше разом з дружиною і чекав появу ОСОБА_7 . Дружина в момент нападу була всередині магазину і о зустрічі нічого не знала, бо він не посвящав її в свої справи. Біля 17:00 ОСОБА_7 заїхав на парковку та зробив коло по парковці, а потім зупинився в кільках метрів від нього. Він, ОСОБА_13 , пішов до нього. ОСОБА_7 відчинив двері і передав у поліетиленовому пакунку гроші. Після чого ОСОБА_7 поїхав у власних справах, а він, ОСОБА_19 , пішов до свого автомобіля. В цей момент до нього підбіг невідомий, який одною рукою став бити його по голові і обличчу, а іншою - висмикувати поліетиленовий пакет, який розірвався і на асфальт посипалися пачки з доларами США. Нападник швидко зібрав їх та побіг у сторону, де сів на мопед, за кермом якого була ще одна невідома особа, яка його очікувала, та на мопеді вони вдвох зникли з місця вчинення злочину. Він побіг за ними але не наздогнав. Тоді він подзвонив ОСОБА_7 , який відразу ж не відповів, але через хвилину узяв слухавку. Він повідомив ОСОБА_7 про напад і той через кілька хвилин повернувся.

З аналізу зібраних слідством і наданих прокурором суду фрагментів відеозаписів з камер спостереження, видно, що слідчим надано не непереривні записи у проміжок часу, який цікавить слідство, а лише певні фрагменти і не з усіх камер відео спостереження. Стороною обвинувачення не надано доказів, як ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом, заїздить на парковку, рухається по парковці, та виїздить з парковки. Не зафіксовано заїзд на парковку керованого ОСОБА_13 автомобіля, рух його по парковці, зупинка і очікування. Відсутні відеозаписи безпосередньо зустрічі ОСОБА_7 з ОСОБА_13 і передача коштів; момент нападу тощо. При цьому на наданих носіях інформації, досліджених в судовому засіданні, відсутні зображення ОСОБА_7 або схожої на нього за статурою людини.
Інші надані прокурором документи, такі як, витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення №0002461 від 07.08.2019; постанова слідчого про виділення матеріалів кримінального провадження щодо невстановленої особи, являються процесуальним документами і рішеннями, які супроводжують кримінальне провадження, але не доказують провину особи, а тому на них суд не посилається під час ухвалення вироку.
Отже, названі вище докази свідчать про недоведеність висунутого ОСОБА_7 обвинувачення та вказують на неповноту досудового розслідування. Так, ні слідчий, ні прокурор, між іншим, не допитали під час досудового розслідування одного з фігурантів справи ОСОБА_16 . Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони захисту допитав його та іншого свідка, покази яких відповідно до ст.290 КПК України були відкриті стороні обвинувачення, яка, в свою чергу, заперечувала проти допиту цих свідків та проти задоволення інших клопотань сторони захисту, які виправдовують ОСОБА_7 у висунутому йому обвинуваченні.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що у нього з ОСОБА_7 і з ОСОБА_10 ділові стосунки, підстав оговорювати їх чи зводити з ними власні рахунки у нього немає. Кім того він співпрацює й з іншими бізнесменами, яких вони спільно з ОСОБА_10 знають, і між якими щоденно обертаються величезні гроші суто на довірливих стосунках. Безпосередньо він займається тим, що безготівкові кошти за товари і послуги обертав в готівку, яку передавав за допомогою кур`єрів, у т.ч. ОСОБА_7 , чим економив покупцям чи продавцям відсотки на банківських комісіях. Доручення своїм кур`єрам вести гроші він обирав за принципом, хто ближче до офісу або до адресата. ОСОБА_10 є представником третіх осіб по Одеському регіону. Кому і де передавати гроші, визначали він і ОСОБА_10 . Як правило, ОСОБА_10 або його кур`єр ОСОБА_13 , отримував гроші для третіх осіб, а не для себе. Місце зустрічі кур`єри дізнавалися не за сутки а за кілька десятків хвилин Існували певні інструкції та паролі по передачі грошей, а саме, передавати гроші треба через вікно водійських дверей, виходити з машини не можна. 16.05.2019 він зв`язався з ОСОБА_7 та надав команду передати біля 173000 доларів США із відсотками для третіх осіб через ОСОБА_10 . Це були взаємні розрахунки, щось треті особи були винні йому, щось він був винен їм, це нормальна практика. У ОСОБА_7 зазвичай були при собі певні гроші. У випадку, як що він не мав при собі необхідної суми, то він в офісі отримував необхідну суму. ОСОБА_7 дізнався про необхідність передання грошей в той день після обіду. Про те, що сталося пограбування, він дізнався від третьих осіб у вечері. ОСОБА_7 також зателефонував йому та повідомив про це. У ОСОБА_7 був ще залишок грошей, які він повинен був завести за іншою адресою, що той і зробив. Фактично гроші, які були викрадені, належать йому, ОСОБА_16 . Він в борг у ОСОБА_10 ні 13.05.2019, ні до цього, ні після цього, ніколи не позичав. Він, ОСОБА_16 , був поручителем ОСОБА_10 . Саме ОСОБА_10 запропонував йому бути постраждалим у справі, щоб не викривати власника викрадених коштів, тобто його ОСОБА_16 , та третіх осіб. Він не заперечував проти такої пропозиції, навпаки, це йому було, навіть, вигідно, поки вони самі розберуться в події.
Свідок ОСОБА_20 , допитаний в судовому засіданні, показав, що він працює на ОСОБА_16 . ОСОБА_7 знає як інкасатора - кур`єра. Він по роду роботи також знає ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та третіх осіб. З усіма у нього склалися добрі стосунки, підстав когось обмовляти, у нього немає. Кур`єри між собою домовлялися про місце зустрічі, про необхідність передачі чи зустрічі грошей, вони дізнавалися за кілька десятків хвилин, до години, не більше. Завчасно про те, що треба буде здійснити передачу грошей, ніхто не знав. Про те, що 16.05.2019 у ОСОБА_13 викрали гроші, він дізнався від третіх осіб. Про передачу грошей кур`єру, йому, ОСОБА_20 , на телефон надійшов від ОСОБА_7 звіт у виді смс-повідомлення. Він після того, що трапилося, відразу зателефонував ОСОБА_7 , оскільки у нього при собі була ще одна сума грошей, яку треба було передати іншим клієнтам. Вони домовилися про зустріч. Він, ОСОБА_20 , біля 18:00 під`їхав в район ТЦ «Фоззи», ближче до агентства «Анубіс» та забрав у ОСОБА_7 приблизно 18-19 тисяч доларів США. ОСОБА_7 повідомив йому, що поїде на СТО перевіряти машину на «жучки». Йому відомо про те, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ніяких дружніх або інших відносин не було. 16.05.2019 у ОСОБА_7 при собі було близько 190000 доларів США і розпорядження щодо них йому, ОСОБА_7 , надавав ОСОБА_16 . Свідкові відомо, що кур`єру ОСОБА_13 ОСОБА_7 мав передати приблизно 170000 доларів США. Інша сума була для іншого клієнта.
Крім того, за клопотанням сторони захисту суд через тимчасовий доступ речей і документів отримав відомості з ПрАТ «Київстар» щодо місцезнаходження терміналів мобільного зв`язку мобільних телефонів ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , та перелік, адреси базових станцій, азимутів і кутів нахилу їх антен, які обслуговували мобільні телефони вказаних осіб у день вчинення злочину, що досліджується судом. Згідно наданої оператором мобільного зв`язку інформації, аналіз якої усвідомлюється в силу отриманої освіти і загально-професійних здібностей без спеціальних знань і без залучення спеціалістів, ОСОБА_7 , який ніде не залишав мобільного телефону, бо його робота тісно пов`язана з ним, не знаходився за вказаними стороною обвинувачення адресами і час:
- що спростовує факт його зустрічі з ОСОБА_10 13.05.2019, приблизно о 17.00, на перетинанні вулиць Ак.Глушко і Ак.Корольова в м.Одесі, де ОСОБА_10 , нібито, передав в борг ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 174400 доларів США, бо сам ОСОБА_10 в цей час також перебував в іншому місці;
- спростовує факт того, що ОСОБА_7 . 16.05.2019 передав ОСОБА_21 інформацію про час та місце передачі грошових коштів ОСОБА_13 , оскільки останній зв`язок між ними згідно відомостей операторів мобільного зв`язку, наданих як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, відбувся в останнє 13.05.2020, а не 16.05.2020, і дзвонив 13.05.2020 саме ОСОБА_21 на телефон ОСОБА_7 , а не навпаки;
- спростовує факт перебування ОСОБА_7 16.05.2020 в квартирі АДРЕСА_3 після вчинення злочину, де фігуранти розподіляли між собою викрадені грошові кошти тощо.
Отже, наведена інформація надає ОСОБА_7 алібі і спростовує висунуте йому обвинувачення.
Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного кримінального провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний із наведених вище доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність досліджених доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про недоведеність вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим ОСОБА_7 .

Завданнями кримінального провадження згідно ст.2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Колегія суддів при оцінці доказів керується критерієм доведеності «Поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції не у всіх справах неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження). Коли вся чи значна частина інформації щодо подій, про які йдеться, відомо виключно органам влади, тягар доведення можна вважати покладеним на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення в аспекті ст.3 конвенції.

Виправдувальний вирок ухвалюється відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Доводи прокурора про те, що алібі обвинуваченого ОСОБА_7 штучно створено його знайомими свідками ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , про яких сторона захисту раніше не заявляла, які з`явилися лише в стадії судового розгляду, покази яких є сумнівними і нічим іншим не підтверджені, суд до уваги не приймає, оскільки вони безпідставні. Так, сторона захисту з огляду на презумпцію невинуватості і в силу вимог ст.ст.91, 92, 17 КПК України не зобов`язана доводити свою невинуватість, це обов`язок слідчого і прокурора. Неможливість допиту свідка ОСОБА_16 під час досудового розслідування, який, нібито, не з`являвся на виклик слідчого, свідчить про недоліки досудового розслідування і його неповноту, оскільки в порушення вимог ст.91 КПК України слідчий, обравши лише обвинувальний уклін розслідування, не досліджував обставини, яки виключають кримінальну відповідальність ОСОБА_7 , не вживав заходів процесуального примусу до свідка, який без поважних причин не з`являвся на допит. Прокурор же не звернув увагу слідчого на такі недоліки, і як процесуальний керівник не забезпечив досудове розслідування в суворому дотриманні процесуальних норм. Разом з тим, покази свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_20 узгоджуються з показами обвинуваченого ОСОБА_7 , а також узгоджуються з наданою інформацією операторів мобільного зв`язку, а тому підстав сумніватися в них немає.
Доводи прокурора про те, що передача грошей 16.05.2019 від ОСОБА_7 . ОСОБА_13 відбулась в порушення встановленого їх роботодавцями порядку, доводить причетність ОСОБА_7 до організації вчинення злочину безпідставні, оскільки, як це достовірно встановлено судом, порядок отримання грошей порушив не ОСОБА_7 , який залишався згідно інструкції в машині, а ОСОБА_13 , який в порушення інструкції не залишився в машині, а залишив свій автомобіль і пішов по відкритій ділянці проїжджої частини парковки до автомобіля ОСОБА_7 .
На думку прокурора обмова ОСОБА_13 і ОСОБА_14 обвинуваченого ОСОБА_7 виключається, тому що перші двоє не товаришують з ОСОБА_7 . Разом з тим, викладені в мотивувальній частині вироку мотиви суду, спростовують позицію прокурора і в цій частині, тому що ОСОБА_13 , у якого були викрадені гроші і який не чинив активного опору нападнику, надав йому можливість безперешкодно зібрати всі розсипані з пакету гроші і зникнути без перешкод з місця події, і засуджений ОСОБА_14 , якого викрили у співучасті у вчиненні цього злочину, і якому було повернуто вилучений в нього автомобіль і 2000 доларів США, вкрай зацікавлені у відведені від себе підозри або уникнення покарання.
Доводи представника потерпілого про недопустимість доказу, отриманого судом через тимчасовий доступ речей і документів - відомостей з ПрАТ «Київстар» щодо місцезнаходження терміналів мобільного зв`язку, переліку, адрес базових станцій, азимутів і кутів нахилу їх антен, які обслуговували мобільні телефони фігурантів справи у день вчинення злочину, оскільки ці відомості оператора мобільного зв`язку розшифровані захисником, а не спеціалістом, суд також відхиляє, як надумані. Відповідно до вимог ст.ст.93, 22, 10 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання і подання до суду доказів. Колегія суддів, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створила необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та свободу надання ними доказів. Цей доказ отримано стороною захисту у порядку, передбаченому КПК України, містить відомості, які мають значення у справі, а тому підстав вважати цей доказ недопустимим чи неналежним немає. Аналіз наданих відомостей труднощів не викликає, а тому залучення спеціаліста необхідним не було, тим більше, що сторони клопотання про залучення спеціаліста не заявляли.

Суд також не приймає до уваги доводи сторони захисту про визнання недопустимими доказами фрагментів відеозаписів з камер спостереження вело ринку «Восход», АЗС «БРСМ», парковці ТЦ «Метро» через недоведеність прокурором джерела походжень цих відеозаписів, а саме, хто їх вилучав і на підставі чого, хто їх добровільно видавав, хто в подальшому монтував тощо. Судом в цій частині встановлено, що надані відеозаписи є додатками до протоколів допитів в якості свідків службових осіб цих суб`єктів господарювання, що містяться в іншій справі, з матеріалів якої виділені ці відеозаписи, а тому джерела походжень їх легітимні.

Потерпілий ОСОБА_10 заявив цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення з нього матеріальної шкоди в сумі 174300 доларів США.
Обвинувачений цивільний позов не визнав у повному обсязі, оскільки він вважає себе не причетним до вчинення злочину.
Відповідно до ч.3 ст.129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого через його непричетність до вчинення кримінального правопорушення суд залишає позов без розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст.323, 324 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.186 КК України через недоведеність його причетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення та виправдати.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з під варти в залу суду.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.
Цивільний позов ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 174300 доларів США залишити без розгляду.
На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду вправі отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_1