В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 534/1010/20
Провадження 1-кп/534/140/20

12 листопада 2020 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000009 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська (м. Горішні Плавні) Полтавської області, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого в товаристві з обмеженою відповідальністю «Феррострой» в підрозділі Новогалещинського будівельного управління Дільниці з ремонту та технічного обслуговування устаткування НБУ на посаді електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2020 року, о 17 годині 14 хвилин, ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу першого під`їзду буд. 23/11 по вул. Молодіжній у м. Горішні Плавні Полтавської області, побачив ОСОБА_7 , під час розмови з якою між ними відбулася сварка. Після чого ОСОБА_9 , на ґрунті особистих неприязних відносин діючи умисно, схопив лівою рукою ОСОБА_7 за шию, після чого, поштовхом вдарив останню головою об металеві двері та наніс кулаком правої руки удар в живіт, одразу після чого із застосуванням сили стискав руки потерпілої, чим спричинив їй фізичного болю, не завдавши при цьому тілесних ушкоджень.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав лише в тому, що тримаючи за шию потерпілу поштовхом вдарив останню головою об металеві двері, наніс кулаком удар в живіт, стискав руки потерпілої. Категорично заперечував, що, такими протиправними діями, потерпілій було завдано фізичного болю. Вважав, що потерпіла болю не відчувала та намагалася його імітувати за для того щоб залишити місце події. Свої протиправні дії пояснював тим, що мати потерпілої винна йому певну суму заборгованості. Зустрівши потерпілу біля роботи її матері намагався з`ясувати коли буде повернуто йому борг. Під час розмови з потерпілою, остання почала з нього насміюватися, після чого обвинувачений не втримався та вчинив ті дії, що йому інкримінуються. Показав суду, що після поштовху потерпілої, остання вдарилася об металеві двері, але болю не відчула оскільки двері були відчинені та відбулася певна амортизації удару. Щодо нанесеного потерпілій удару в живіт, то згаданий удар було нанесено не сильно за для приведення її до тями, щоб ОСОБА_7 слухала обвинуваченого та не кричала. Руки потерпілої стискав для того щоб остання від нього не втекла та вислухала обвинуваченого.
Обвинувачений жалю з приводу вчиненого кримінального правопорушення не висловлював. Вважав вірним вирішення питання щодо повернення заборгованості таким чином. Наголошував, що потерпіла та її мати є морально безвідповідальними особами та мають певну негативну історію щодо не повернення грошових коштів іншим особам.
Попри часткового не визнання ОСОБА_9 вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, вина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення доведена повністю показами потерпілої, свідка та дослідженими у суді наступними доказами.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 про обставини справи показала суду, що 03.07.2020 близько 17:15, в той час, коли вона знаходилась біля будинку № 23/11 по вул. Молодіжній у м. Горішні Плавні, ОСОБА_9 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин схопив її за шию та вдарив головою об металеві двері, після чого наніс удар кулаком в живіт, в подальшому періодично стискав руки потерпілої, спричинивши при цьому сильний фізичний біль, зокрема в районі сонячного сплетіння та потиличної частини голови. Увесь цей час потерпіла кликала на допомогу, прохала її відпустити, проте обвинувачений силоміць стискав їй руки та обмежував її у вільному переміщенні. Дії обвинувачений припинив лише після втручання сторонньої особи та матері потерпілої. Також зазначила, що жодних цивільно-правових зобов`язань перед обвинуваченим не має.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 про обставини справи показала, що 03.07.2020 близько 17:20 перебуваючи на роботі за адресою АДРЕСА_2 почула крики своєї доньки та вибігла на вулицю, де побачила як ОСОБА_9 тримає потерпілу за руки. Свої протиправні дії по відношення до її доньки обвинувачений припинив лише після того, як свідок втрутилася в дану ситуацію. Вказувала, що потерпіла після зазначеної події скаржилася на біль в животі. Повідомила, що саме вона має певну суму заборгованості перед обвинуваченим, оскільки нею було написано обвинуваченому боргову розписку. Потерпіла ОСОБА_7 жодних цивільно-правових зобов`язань перед обвинуваченим не має.
Протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03.07.2020 (а.с.46), згідно якого ОСОБА_9 біля будівля по вул. Молодіжна в м. Горішні Плавні Полтавської області наніс один удар кулаком правої руки в область живота ОСОБА_7 та штовхнув останню об металеві двері внаслідок чого вона зазнала удару головою.
Протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 04.07.2020 (а.с.97-104), згідно якого об`єктом огляду являється ділянка місцевості з лівої передньої сторони будинку АДРЕСА_2 . Поруч знаходиться складське приміщення магазину «Маркетопт» вхід до якого здійснюється через металеві двері сірого кольору та над дверима знаходиться камера відеоспостереження.
Довідкою медичного закладу за №1422, згідно якої ОСОБА_7 для подальшого лікування рекомендовано звернутися до невропатолога.
Дослідженим у судовому засіданні відеозапису з камер відеоспостереження магазину «Маркетопт», що міститься на оптичному диску та визнаного речовим доказом і протоколом огляду диску від 15.07.2020. Із дослідженого відеозапису вбачається, що 03.07.2020 о 17:14 ОСОБА_9 , перебуваючи біля пожежного виходу будинку АДРЕСА_2 , схопивши ОСОБА_7 за шию вдарив її головою об металеві двері, наніс удар рукою в район живота, стискав руки потерпілою та не давав можливості їй вивільнитися. Припинив свої протиправні лише після втручання сторонньої людини та матері потерпілої.
Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.
Суд не приймає до уваги і критично ставиться до показань обвинуваченого, даних у судовому засіданні щодо часткового визнання вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України , оскільки така позиція обвинуваченого є способом захисту від пред`явленого обвинувачення за вчинене кримінальне правопорушення та викликана бажанням уникнути кримінальної відповідальності.
Вказана позиція обвинуваченого є неспроможною і спростовується викладеними вище доказами в їх сукупності, а саме: стабільними і послідовними показами потерпілої, свідка, дослідженими письмовими та речовими доказами, що є обґрунтованими та такими, що логічно узгоджуються як між собою, так і з матеріалами кримінального провадження.
Підстав для критичної оцінки показів потерпілої та свідка судом не встановлено, оскільки мотивів можливої нечесності та наявність серйозних приводів для обмовляння як підстав давати неправдиві свідчення суду не доведено, репутація потерпілої та свідка не дискредитована, довіра до їх показань не підірвана.
Суд вважає, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження позиція обвинуваченого про те, що при вчинені протиправних дій відносно потерпілої, остання не відчувала фізичного болю, оскільки вона повністю спростовуються показами допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_7 .
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним згідно з критерієм «поза розумним сумнівом».
Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» був запозичений із правової системи загального права (Великобританія, США) та активно використовується Європейським судом з прав людини. Зокрема, у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015 року, заява №10705/12) Європейський суд з прав людини відзначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумніву, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому, розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим, а саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Згідно довідки Горішньоплавнівської міської лікарні обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться.
Згідно наявної в матеріалах справи довідки від 23.10.2020 №78 обвинувачений працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Феррострой» в підрозділі Новогалещинського будівельного управління Дільниці з ремонту та технічного обслуговування устаткування НБУ на посаді електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування з 05.08.2020 по теперішній час.
При обранні міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, зокрема обвинувачений перебуває у зареєстрованому шлюбі, наявність на утриманні малолітньої дитини, офіційне працевлаштування обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, щодо часткового визнання обвинуваченим вини у скоєному злочині, відсутність жалю щодо вчиненого кримінального правопорушення та вибачень перед потерпілою, поведінку обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи, завдання побоїв особі жіночої статті, спробу обвинуваченого переконати суд, що потерпіла при завданні їй побоїв не відчувала фізичного болю, думку потерпілої та її представника, які наполягали на призначенні суворого покарання для обвинуваченого.
Сама по собі наявність офіційного працевлаштування обвинуваченого, наявність на утриманні малолітньої дитини та сімейний стан обвинуваченого, без жодної пом`якшуючої обставини, зокрема, відсутність щирого каяття обвинуваченого, не дає суду можливості застосувати більш м`яке покарання, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити покарання у виді виправних робіт у межах санкції ч.1 ст.126 КК України.
Судові витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлено.
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, призначивши йому покарання у виді виправних робіт за місцем його роботи строком на 6 (шість) місяців із щомісячним відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми заробітку ОСОБА_9 .
Речові докази по справі:
- оптичний диск DVD-R залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому, потерпілій, її представнику роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1