Справа № 404/8762/19
Номер провадження 1-кс/404/1419/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання інспектора сектору дізнання Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000080 від 20.11.2019 року, з попередньою кваліфікацією за ст. 356 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Інспектор СД Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області, за погодженням прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по реєстрацію за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна №184997614 на праві спільної частки ? належить ОСОБА_4 .

Дізнавач в судовому засіданні клопотання підтримав, просить його задовольнити.

Вивчивши матеріали, що додані до клопотання слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна, є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 132 КПК України).

Дослідивши матеріали клопотання, встановлено, що в провадженні Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000080 від 20.11.2019 року, за заявою ОСОБА_5 про те, що невстановлені особи у період травня 2019 року заволоділи приміщенням домоволодіння, загальною площею 134,7 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдали матеріальної шкоди у великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.12.2019 року накладено арешт на нерухоме майно, загальною площею 134.7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , шляхом заборони його відчуження.

Однак, в подальшому ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.01.2020 року скасовано арешт накладений в кримінальному провадженні №0000080 на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 .

В рамках даного провадження ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.12.2019 року було надано слідчим Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області дозвіл на проведення огляду вказаного приміщення з метою перевірки обставин заволодіння приміщенням та майном (офісні меблі та техніка), що належать ОСОБА_6 . Однак протоколом огляду місця події від 16.01.2020 року встановлено, що у приміщенні, на яке накладено арешт, жодних меблів не знаходиться.

19.06.2018 року ОСОБА_4 відповідно до договорів купівлі-продажу часток нежитлового приміщення набула права власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, вказане приміщення належить ОСОБА_4 на законних підставах, жодних спорів з приводу його набуття чи з приводу його вилучення у заявника ( ОСОБА_5 ), на сьогоднішній день немає. Таким чином відсутні підстав та ризики для накладення арешту на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинні врахувати (ч. 2 ст. 173 КПК України) можливість використання майна як доказу, наявність обґрунтованої підозри, розумність та співмірність, наслідки арешту майна для третіх осіб.

З урахуванням викладеного, передбачені законом підстави для постановлення ухвали про накладення арешту на майно відсутні, а в задоволенні клопотання дізнавача слід відмовити.

Відмова у задоволенні вимог поданого клопотання не перешкоджає учасникам кримінального провадження повторно звернутись до слідчого судді з вимогою про накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання інспектора сектору дізнання Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000080 від 20.11.2019 року, з попередньою кваліфікацією за ст. 356 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1