ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4438/20
Провадження № 1-кс/362/1103/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні за № 0001487 від 24.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:
26.08.2020 року старший слідчий СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні за № 0001487 від 24.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001487 від 24.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що 24.08.2020 року до ЧЧ Васильківського ВП ГУНП в Київській області надійшла заява від громадянки Пилюки, про те, що 24.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , наглядно знайомий чоловік на ім`я ОСОБА_5 , нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_6 та її чоловіку ОСОБА_7 (ІПНПУ НОМЕР_1 ).

Виходячи з вище викладеного, 24 серпня 2020 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Під час затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст. слідчим ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч.3 ст. 208, ч.7 ст. 223 та ст. 236 КПК України, було проведено обшук підозрюваного, в ході проведення якого в останнього було вилучено светр сірого кольору з плямами РБК, шорти червоного кольору з плямами РБК, які поміщено до картонної коробки, яку опечатано належним чином.

25.08.2020 року постановою ст. слідчого СВ Васильківського ВП ОСОБА_3 вищевказані речі було визнано речовим доказом, оскільки вони зберегли на собі інформацію, яка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому є достатні підстави вважати, що вищевказані речі являється речовим доказом.

Слідчий в клопотанні вказав, на даному етапі досудового розслідування в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на светр сірого кольору з плямами РБК, шорти червоного кольору з плямами РБК з метою збереження від знищення чи спотворення речових доказівта отримання доказів щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі,вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.
Власник майна до суду не з`явився, надіслав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши матеріали клопотання, кримінальне провадження за № 0001487 від 24.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0001487 від 24.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України (а.с.3).
24 серпня 2020 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Під час затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст. слідчим ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч.3 ст. 208, ч.7 ст. 223 та ст. 236 КПК України, було проведено обшук підозрюваного, в ході проведення якого в останнього було вилучено светр сірого кольору з плямами РБК, шорти червоного кольору з плямами РБК, які поміщено до картонної коробки, яку опечатано належним чином (а.с.7-8).
Постановою ст. слідчого СВ Васильківського ВП ОСОБА_3 від 25.08.2020 року вилучені речі, а саме светр сірого кольору з плямами РБК, шорти червоного кольору з плямами РБК, які поміщено до картонної коробки,яку опечатано належним чином було визнано речовим доказом і долучено до матеріалів кримінального провадження №0001487 від 24.08.2020 року (а.с. 9-10)

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК Українита судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 рокукожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК Українитимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи, що з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, проведення ряду слідчих дій, експертиз, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на светр сірого кольору з плямами РБК, шорти червоного кольору з плямами РБК., вилучений під час затримання ОСОБА_8 .
На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні за № 0001487 від 24.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: светр сірого кольору з плямами РБК, шорти червоного кольору з плямами РБК, які поміщено до картонної коробки, яка опечатана належним чином, з метою забезпечення збереження речових доказів та отримання доказів щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.
Текст ухвали виготовлено 26.08.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_9