УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника СІЗО: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, -

встановив:
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, у якому просить застосувати до нього умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на те, що він відбув визначену законом необхідну частину покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Захисник просив задовольнити клопотання засудженого та застосувати до ОСОБА_6 умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Прокурор вважав, що у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав на те, що засуджений є особою, раніше неодноразово судимою, допускав порушення режиму відбування покарання, не працював.

Представник Херсонського СІЗО при вирішенні клопотання засудженого поклалась на розсуд суду..

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженого, проаналізувавши доводи клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 в ДУ «Північна виправна колонія (№90)» відбуває покарання, призначене вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 16.08.2017 року, яким він засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

З матеріалів справи видно, що на даний час засуджений ОСОБА_6 фактично відбув необхідну частину строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

У характеристиці зазначено, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання в Херсонському СІЗО участі у суспільно-корисному житті відділення та установи не приймає. З представниками адмністрації стриманий. Саморегулювання поведінки не досить стійке. За характером хитрий, потайний. З 27.11.2017 року по 15.11.2020 року, під час відбування покарання в ДУ «Північна виправна колоні (№90)» характеризувався посередньо, на промисловій зоні установи не працевлаштований. Приймав активну участь у санітарно-побутовій секції відділення, приймав участь у ремонтних роботах, які провадились на відділенні. У колективі засуджених спілкувався із засудженими різної спрямованості, у взаємовідносинах не конфліктував, підтримував рівні взаємовідносини. Не завжди адекватно реагував на критику у свою адресу.

Дані довідки про заохочення та стягнення свідчать про те, що за весь період відбування покарання до засудженого ОСОБА_6 шість разів застосовувалися заходи заохочення, п`ять разів застосовувались стягнення, в тому числі таке суворе як поміщення в ДІЗО, які на даний час погашені або зняті та не мають юридичного значення, проте характеризують особу засудженого як схильного до порушення режиму відбування покарання.

При цьому, суд вважає, що відомості, які містяться у довідці про застосовані до ОСОБА_6 заохочення і відсутність на даний час діючих стягнень не дають також можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього умовно дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Згідно довідки бухгалтерії ПВК№90, засуджений ОСОБА_6 за весь період відбування покарання до оплачуваної праці не залучався.

Крім того, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Як свідчать матеріали особової справи, ОСОБА_6 є особою неодноразово судимою за злочини проти власності, в тому числі за аналогічний умисний тяжкий злочин проти власності, покарання за які відбував реально. Проте, це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, в період непогашеної судимості за попередні злочини він знову вчинив тяжкий злочин, покарання за який відбуває на даний.

Тому доводи прокурора про неможливість застосування до засудженого умовно дострокового звільнення від відбування покарання з урахуванням таких даних про особу засудженого суд визнає слушними та бере до уваги.

З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_6 умовно дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали його особової справи не містять достатніх даних для прийняття такого рішення, і вважає, що у задоволенні його клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд
постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1