Справа № 603/889/14-к
Провадження № 1-в/603/5/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2020 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська клопотання засудженого ОСОБА_3 про зняття судимості, -

за участю:

засудженого : ОСОБА_3

прокурора: ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про зняття судимості, за вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 07.10.2015 року за ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.309 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що вироком Монастириського районного суду від 07.10.2015 року по справі № 603/889/14-к, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.307 та ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області від 09.12.2015 року, вирок Монастириського районного суду від 07.10.2015 року в частині призначення покарання змінено та визначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

З дня звільнення з місць відбування покарання минуло понад три роки, тобто половина строку погашення судимості. За цей період ОСОБА_3 влаштувався на роботу, працює добросовісно, порушень не допускає, зауважень та стягнень не має, у зв`язку з чим просить зняти з нього судимість за вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 07.10.2015 року.

В ході судового розгляду даного клопотання, засуджений ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити. В подальшому звернувся із заявою про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує, просить його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 про зняття судимості не заперечила.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та вивчивши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Монастириського районного суду від 07.10.2015 року по справі № 603/889/14-к, ОСОБА_3 було визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області від 09.12.2015 року, вирок Монастириського районного суду від 07.10.2015 року в частині призначення покарання змінено та визначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Відповідно до ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10.02.2016 року, засудженому ОСОБА_3 зараховано в строк відбування покарання за вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2015 року, строк попереднього ув`язнення з 25 вересня 2014 року по 09 грудня 2015 року, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

ОСОБА_3 відбував покарання в Копичинській виправній колонії № 112, звідки звільнений 11.07.2017 року у зв`язку із відбуттям покарання.

Таким чином, ОСОБА_3 було засуджено і він відбував покарання у вигляді позбавлення волі за скоєння злочинів, один з яких є тяжким, а саме передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки санкція даної статті в редакції на момент вчинення злочину передбачала покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно зі ст. 538 КПК України після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 було засуджено вироком Монастириського районного суду від 07.10.2015 року за вчинення тяжкого злочину вчиненого протягом травня 2014 року по жовтень 2014 року, тому до нього слід застосовувати положення ч. 2 ст. 91 КК України, в редакції, яка діяла на час вчинення цього діяння, тобто редакція кодексу від 05 квітня 2001 року.

Відповідно до п. 8ст. 89 КК України(в редакції закону від 05 квітня 2001 року № 2341-III) такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Згідно ч.3 ст.90 КК України (в ред. закону від 05 квітня 2001 року № 2341-III) якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).

Ст. 91 КК України (в ред. закону від 05 квітня 2001 року № 2341-III) встановлено, що зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості зазначеного у статті 89 цього Кодексу. Редакція цієї статті, що діяла на час вчинення ОСОБА_3 злочинів, не містить заборони зняття судимості до осіб, які засуджені за тяжкий злочин.

Згідно ч. 1 ст. 90 КК України (в ред. Закону від 05 квітня 2001 року № 2341-III) строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання.

Моментом відбуття ОСОБА_3 покарання, призначеного вироком Монастириського районного суду від 07.10.2015 року, є день його звільнення з ДУ «Копичинська виправна колонія (№112)» по відбуттю строку покарання - 11.07.2017 року, згідно довідки про звільнення серії ТЕР №069 від 11.07.2017 року.

Таким чином, на момент розгляду вказаного клопотання минуло більше половини строку погашення судимості.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного суду України №16 від 26.12.2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» звернуто увагу на те, що судам необхідно враховувати, що дострокове зняття судимості відповідно до ст.91 КК України з особи, що вчинила тяжкий або особливо тяжкий злочин у виді позбавлення волі, можливе тільки після закінчення не менше ніж половини строку погашення судимості, передбаченого ст.89 КК України, і лише за умови, що судом буде встановлено, що ця особа зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення. У такому випадку суд виносить мотивовану постанову про дострокове зняття судимості.
Враховуючи наведене, а також те, що на підставі досліджених судом доказів встановлено, що ОСОБА_3 відбув більше половини строку погашення судимості, своєю зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, (має сталі соціальні зв`язки, працює, заслуживши довір`я на роботі, за час роботи зарекомендував себе з позитивного боку, не допускає правопорушень, бере активну участь у громадській роботі), після звільнення з місць позбавлення волі нових злочинів не вчиняв, тому суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, тому з ОСОБА_3 слід достроково зняти судимість за вироком Монастириського районного суду від 07.10.2015 року .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 89, 90, 91 КК України (в ред. Закону від 05 квітня 2001 року № 2341-III), ст. 538 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зняття судимості - задовольнити.

Зняти з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судимість за вироком Монастириського районного суду від 07.10.2015 року, яким його засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.307 та ч.2 ст.309 КК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом семи днів із дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1