Провадження № 1-в/127/757/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Вінницької виправної колонії (№86)» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання начальника державної установи «Вінницької виправної колонії (№86)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника ДУ «Вінницької виправної колонії (№86)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 11.03.2019 року за ч. 3 ст. 185, ст. 395 , ст. 70 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Станом на 23.10.2020 року ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання. Комісія установи на засіданні 03.11.2020 року протоколом №21 прийняла рішення про порушення клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого, що зумовило звернення до суду із вказаним клопотанням.

В судовому засіданні представник установи ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав викладених в ньому.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. За час відбування покарання ОСОБА_6 отримав перше заохочення лише майже через рік з початку строку відбування покарання. Відповідно до вимог КВК України вбачається, що будь-яке працевлаштування має бути оформлене, як трудова угода або як цивільно-правовий договір. Разом з тим, засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання в установі офіційно працевлаштований не був. На думку прокурора, виконання засудженим ОСОБА_6 обов`язків днювального, згідно вимог КВК України, не являється працевлаштуванням, оскільки дані обов`язки офіційно не оформленні. Крім того, засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання має лише два заохочення, участі у гуртках не приймав, на виробництві установи працевлаштований не був, хоча являється працездатною особою. А тому, враховуючи вищенаведені обставини прокурор у задоволенні клопотання начальника ДУ «Вінницької ВК №86» про умовне-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 просив суд відмовити.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання доставлений не був, оскільки не виявив бажання бути присутнім при розгляді клопотання, про що надав суду відповідну заяву.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали подання, та особову справу засудженого дійшов висновку, що клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

З особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_6 на даний час відбуває покарання у ДУ «Вінницькій виправній колонії (№86)» за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 11.03.2019 року за ч. 3 ст. 185, ст. 395 , ст. 70 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання рахується з 23.08.2018 року, підтверджує те, що ОСОБА_6 станом на 23.10.2020 року відбув 2/3 строку покарання та відповідно до ст. 81 КК України може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів клопотання та особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_6 після останнього звільнення з місць позбавлення волі (04.01.2018 року), маючи не зняту та непогашену судимість, надалі продовжив вести антисоціальний спосіб життя та вчиняти нові умисні, тяжкі, корисливі злочини, за що ОСОБА_6 було притягнуто до кримінальної відповідальності вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 11.03.2019 року за ч. 3 ст. 185, ст. 395 , ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Вищезазначеним вироком суду ОСОБА_6 призначалось покарання у виді позбавлення волі на певний строк, як виключної міри призначеного покарання, задля досягнення мети визначеної ст. 50 КК України.

Таким чином, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, не зважаючи на наявні заохочення, враховуючи кількість, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку вчинених ОСОБА_6 злочинів, за які він відбуває призначене покарання, суд, не вбачає ознак виправлення засудженого та відповідно і підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання начальника ДУ «Вінницької виправної колонії (№86)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя :