Справа № 206/4163/19
УХВАЛА
30.12.2020 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №00000480 відносно ОСОБА_5 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
30.11.2020 до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська з Дніпровського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження №00000480 відносно ОСОБА_5 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09.11.2020 вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 18.12.2019 щодо ОСОБА_5 скасовано, призначено новий розгляд в суді першої інстанції. Також даною ухвалою продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підготовчого судового засідання, але не більше ніж на 60 діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 416 КПК України після скасування судом апеляційної інстанції вироку суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу ІV цього Кодексу, яке включає в себе і підготовче провадження.

Так, в підготовчому судовому засіданні всі учасники судового провадження вважали можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_5 у відкритому судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1), 3) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому ОСОБА_5 , у разі визнання останнього винуватим у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства. Крім того, прокурор зазначає, що, знаходячись під загрозою застосування тяжкого покарання, ОСОБА_5 , володіючи відомостями щодо потерпілих та свідків сторони обвинувачення, може вплинути на них.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи дане клопотання необґрунтованим та захисник просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт в нічний час доби.

Зокрема, своє клопотання захисник обґрунтував тим, що ризики, зазначені прокурором у клопотанні, не знайшли свого підтвердження, а ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти, враховуючи тривалий строк його перебування під вартою. Сторона захисту заявляє, що ОСОБА_5 не буде ухилятися від суду та не буде перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акта, вважає, що підстав для закриття провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, не має; підстав для повернення обвинувального акта відповідно до вимог п. 3) ч. 3 ст. 314 КПК України не має; кримінальне провадження підсудне Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська; обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , а також клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт в нічний час доби, суд вважає можливим задовольнити клопотання прокурора, а в задоволенні клопотання захисника суд вважає необхідним відмовити, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як слідує зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, перебуваючи в салоні маршрутного таксі, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з пасажирами, а саме: в ході конфлікту з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи умисел на протиправне позбавлення життя останніх, туристичним ножем наніс два удари ОСОБА_8 в ліву частину грудної клітини, тобто в область життєво-важливих органів, та цим же ножем наніс два удари ОСОБА_9 в передню черевну стінку праворуч та два удари в грудну клітину ліворуч, тобто в область життєво-важливих органів, заподіявши обом потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент заподіяння, після чого, вважаючи, що всі дії, спрямовані на заподіяння смерті потерпілим виконані, вийшов з маршрутного таксі, намагався втекти, чинив опір, відмахуючись ножем, але був затриманий іншими пасажирами.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, останній, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

За таких обставин суд вважає, що оскільки на цей час ОСОБА_5 продовжує обвинувачуватися у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, враховуючи те, що на цей час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує прокурор, продовження застосування обвинуваченому тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі, зважаючи на суспільний інтерес та резонанс, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практикою ЄСПЛ, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, а також в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Для відмови в звільненні особи з-під варти також слід враховувати і ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968), оскільки він, володіючи відомостями щодо осіб потерпілих, які вижили внаслідок дій обвинуваченого, свідків, які ще не допитані, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів та відмови від показів взагалі, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України. Ці ж обставини вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченому.

При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує і ту обставину, що протягом перебування ОСОБА_5 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останнього не надходило.

Досліджуючи клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт в нічний час доби, суд, враховуючи вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, репутацію обвинуваченого, його майновий та сімейний стан, вважає, що вказані відомості про особу обвинуваченого в сукупності із обсягом пред`явленого йому обвинувачення та встановленими ризиками, передбаченими п.п. 1), 3) ч. 1 ст. 177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що альтернативні запобіжні заходи на цей час не здатні запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, не визначався, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 193, 194, 199, 314-316, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 00000480 відносно ОСОБА_5 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні на 11:30 годину 05.01.2021 в залі судового засідання Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська за адресою: вул. Новоселівська, 9, місто Дніпро.
Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати колегіально судом у складі трьох професійних суддів.
Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 27.02.2021 включно.
Викликати у судове засідання всіх учасників судового провадження.

Доставити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання з Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».
В задоволені клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт в нічний час доби відмовити.
Згідно ст. 317 КПК України роз`яснити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».
Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.
В той же час, відповідно до ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», зважаючи на Рішення Конституційного Суду України у справі № 3-208/2018 (2402/18) від 13.06.2019 за конституційною скаргою ОСОБА_10 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 392 КПК України, захисник та обвинувачений на ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, - з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді:

__________ ОСОБА_1 __________ ОСОБА_2 __________ ОСОБА_3