ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
заявника ОСОБА_6 ,
особи, щодо якої закрито
кримінальне провадження ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 10 червня 2020 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002052,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області
від 07 травня 2020 року про закриття кримінального провадження.
В обґрунтування постановленої ухвали про відмову в задоволенні скарги слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, повно провів дослідження всіх обставин, дане рішення відповідає вимогам ст.ст.94, 110, 284 КПК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, мотивуючи тим, що копію ухвали отримав 15 червня 2020 року, щодо апеляційних вимог просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що слідчий суддя фактично розглянув обставини щодо виконання виконавчого листа №185/898/13-ц по сплаті ОСОБА_7 аліментів на утримання дитини, які з квітня 2016 року не сплачувались, а з грудня 2018 року по березень 2020 року частково погашена заборгованість, проте слідчий суддя не взяв до уваги обставини щодо невиконання інших судових рішень за виконавчими листами. Зазначає, що слідчий суддя акцентував увагу тільки на аліментах і взагалі щодо судового рішення від 13 травня 2013 року, за яким з ОСОБА_7 стягнуто 4 841,00 грн. на його користь, ніякого дослідження не здійснив, а також, що за рішенням від 05 липня 2019 року стягнуто 20 505,87 грн., яке також не виконується. Крім того, поза увагою слідчого судді залишена та обставина, що за невиконання судових рішень ОСОБА_7 притягувалась до відповідальності державним виконавцем у вигляді штрафу, постанови державного виконавця про притягнення до відповідальності боржника не були оскаржені ОСОБА_7 і мають законну силу. Вказує на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що з 2013 року по 2019 рік ОСОБА_7 виконувала судові рішення та в якому обсязі. Вважає, що ОСОБА_7 свідомо ухиляється від виконання судових рішень.

Заслухавши доповідь судді, доводи скаржника ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила прийняти рішення на розсуд суду, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Вирішуючи питання про дотримання строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без участі заявника, а отже, за правилами ч.3 ст.395 КПК України строк її апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить.

Оскільки з наданих матеріалів провадження слідує, що копію ухвали слідчого судді ОСОБА_6 отримав 15 червня 2020 року та 19 червня 2020 року направив апеляційну скаргу, апеляційний суд не вбачає підстав для висновку про пропущення строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду і вирішення питання про його поновлення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження 18 жовтня 2019 року до чергової частини Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_6 про те, що колишня дружина ОСОБА_7 не виконує рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
За даним фактом 19 жовтня 2019 року слідчим відділом Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внесені відомості за №0002052 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 382 КК України.
Відповідно до постанови слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 14 листопада 2019 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002052 від 19 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2019 року було скасовано постанову слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження
від 14 листопада 2019 року.
Відповідно до постанови слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 07 травня 2020 року кримінальне провадження №0002052 від 19 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Під час винесення зазначеного процесуального рішення слідчий прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_7 не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
Враховуючи висновок слідчого, слідчий суддя залишив без задоволення скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Апеляційним судом встановлено, що на виконанні у Павлоградському МРВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться зведене виконавче провадження №58804516 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 , в склад якого входять: виконавче провадження №37784953 по виконанню виконавчого листа №185/898/13-ц від 15 березня 2013 року, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини; виконавче провадження №51330336 по виконанню виконавчого листа №185/11051/13ц від 13 травня 2016 року, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення витрат за проведення експертизи у розмірі
2000 грн.; виконавче провадження №49958808 по виконанню виконавчого листа №185/11051/13-ц від 13 січня 2016 року, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення грошової компенсації у розмірі 2841,10 грн.; виконавче провадження №58781588 по виконанню виконавчого листа №185/1480/17 від 26 березня 2019 року, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення судових витрат у розмірі 640,00 грн.; виконавче провадження №59368983 по виконанню виконавчого листа № 185/5918/18 від 12 червня 2019 року, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення судового збору у розмірі 563,84 грн.; виконавче провадження №59503192 по виконанню виконавчого листа №185/10433/18 від 05 липня 2019 року, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 20505,87 грн.
Згідно довідки відділу освіти Павлоградської міської ради від 22 листопада 2013 року за № 3324 слідує, що ОСОБА_8 працює на посаді спеціаліста 1 категорії централізованої бухгалтерії відділу освіти Павлоградської міської ради та заборгованість по аліментах згідно постанови державного виконавця від 26 квітня 2013 року за період з 25 січня 2013 року по 30 квітня 2013 року на користь ОСОБА_6 виплачена повністю. Також зазначено, що з 01 травня 2013 року щомісячно чергові аліменти в розмірі 33% утримуються в повному обсязі та на 01 жовтня 2013 року заборгованість відсутня.
Відповідно до листа відділу освіти Павлоградської міської ради від 07 жовтня 2016 року за №2624 було повернуто до ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції три постанови по виконавчим провадженням: № 51330336 від 02 червня 2016 року; №49958808 від 25 січня 2016 року; №37784953 від 26 квітня 2013 року у зв`язку із перебуванням ОСОБА_7 у допологовій та після пологовій відпустці з 22 квітня 2016 року по 25 серпня 2016 року, у відпустці по догляду за дитиною до 3 років з 26 серпня 2016 року до виповнення дитині 3 років. При цьому зазначено, що по виконавчому листу № 185/898/13-ц від 15 квітня 2013 року про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини на користь ОСОБА_6 аліменти утримувалися до 21 квітня 2016 року включно.
Згідно відповіді начальника Павлоградського МРВ ДВС від 27 червня 2018 року ОСОБА_7 у період перебування у відпустці по догляду за дитиною отримувала грошову допомогу у зв`язку з народженням дитини, іншого доходу не мала. Згідно ст. 73 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на допомогу у зв`язку з народженням дитини неможливо.
Згідно довідки відділу освіти Павлоградської міської ради ОСОБА_7 приступила до роботи з 03 грудня 2018 року. На адресу відділу освіти Павлоградським МВ ВДВС надіслано постанову про звернення стягнення на заробітну плату.
З довідок відділу освіти Павлоградської міської ради, наявних в матеріалах кримінального провадження, слідує, що з доходів ОСОБА_7 були утримані аліменти, а саме: грудень 2018 року дохід - 2246,00 грн., аліменти 0,00 грн.; січень 2019 року дохід - 2253,18 грн., аліменти - 1013,50 грн.; лютий 2019 року дохід 2253,18 грн., аліменти 1109,15 грн.; березень 2019 року дохід 4160,58 грн., аліменти - 1696,66 грн.; квітень 2019 року дохід 3933,18 грн., аліменти 1966,59 грн.; травень 2019 року дохід - 4042,16 грн., аліменти 2021,08 грн.; червень 2019 року дохід 3694,83 грн., аліменти 1547, 42 грн.; липень 2019 року дохід 8165,97 грн., аліменти - 4083,00 грн.; серпень 2019 року дохід 1794,53 грн., аліменти - 895,75 грн.
Із заробітної плати ОСОБА_7 здійснювалося утримання аліментів у розмірі
50 % (16,7% чергових та 33,3 % заборгованості), у зв`язку з цим утримання по іншим виконавчим провадженням не можливе, а утримання по іншим виконавчим провадженням будуть проводитися після погашення заборгованості.
Також, в ході досудового розслідування була допитана державний виконавець ОСОБА_9 , на виконанні якої перебуває зведене виконавче провадження, яка пояснила, що на сьогоднішній день із заробітної плати ОСОБА_7 проводиться утримання аліментів у розмірі 50 %, тобто 16,7% чергових та 33,3 % заборгованості. Станом на 01 жовтня 2019 року заборгованість по аліментам ОСОБА_7 становить 13 273, 11 грн.
Згідно наказу КУ «Центр обслуговування закладів освіти» від 24 лютого 2020 року ОСОБА_7 звільнено з посади спеціаліста 1 категорії, у зв`язку з чим було повернуто до Павлоградського ВДВС постанову від 12 лютого 2019 року та 16 грудня 2018 року по примусовому виконанню в/листа № 185/898/13-ц від 15 квітня 2013 року.
Разом з тим, відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати КУ «Центр обслуговування закладів освіти» щодо ОСОБА_7 слідує, що аліменти поточні утримано по березень 2020 року включно.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_7 ухиляється від виконання рішень суду по вищевказаним виконавчим провадженням щодо виплат аліментів.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що перевіряючи доводи скарги та законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя ознайомився з матеріалами кримінального провадження та прийшов до обґрунтованого висновку, що обставини, вказані ОСОБА_6 , які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України не знайшли свого підтвердження.
Доводи наведені ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про те, що в ході досудового розслідування допущено необ`єктивність, упередженість та неповне дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, повністю спростовуються ухвалою слідчого судді де в повній послідовності проаналізовано всі фактичні обставини даного кримінального провадження.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 07 травня 2020 року про закриття кримінального провадження - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4