У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2020 року.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Заявник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу і зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, внести відомості до ЄРДР за його заявою.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Зазначає, що слідчий суддя не поновив ОСОБА_5 його конституційні і охоронювані законом України права.

На переконання апелянта, слідчий суддя під час розгляду скарги на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР, не застосував норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Рішення Європейського суду з прав людини, КПК України, із-за чого оскаржуване судове рішення слідчого судді є незаконним і необґрунтованим.

Вказує, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні його скарги, не додержуючись при постановленні судового рішення актів кримінального процесуального законодавства.

На його думку, неправильне написання слідчим суддею найменування державного органу ТУ ДБР у м. Миколаєві, слід визнати порушенням правового порядку.

На переконання апелянта, слідчий суддя не навів норми матеріального та процесуального права, які передбачають виклад всіх складових ознак складу злочину як підстави для такого висновку.

Встановлені слідчим суддею обставини.

12 жовтня 2020 ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 05.10.2020 про вчинення кримінальних правопорушень.

Скаргу обґрунтовує тим, що 05.10.2020 подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, заяву про вчинення групою службових і посадових осіб з співучасником ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.2 ст. 129, 162 ч. 2, ч. 2 п. 2 ст. 15 ст. 115, ч. 1 ст. 194, ст. 14 ч. 1, 2, ст. 396 ч.1, ст. 364-267, ст. 384, 385 КК України. Однак відомості про вчинення злочинів, у встановлені КПК строки, до ЄРДР внесені не були.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги, дійшов висновку, що заява ОСОБА_5 містить посилання та твердження останнього про вчинення групою службових і посадових осіб з співучасником ОСОБА_6 злочинів передбачених ч. 2 ст. 129, 162 ч.2, ч. 2 п. 2 ст. 15 ст. 115, ч. 1 ст. 194, ст. 14 ч. 1,2, ст. 396 ч. 1, ст. 364-267, ст. 384, 385 КК України.

Разом з тим, відомості в заяві носять загальний характер та суб`єктивні переконання, припущення заявника, які не підтвердженні об`єктивними даними і не вказують на передбачені чинним кримінальним законодавством ознак злочинів, на які вказав заявник.

Крім того, як зазначив слідчий суддя, посадові особи ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, отримавши заяву ОСОБА_7 , дотримались вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності на даний час обставин, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, зазначених заявником.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Представник заявника - адвокат ОСОБА_8 , надіслав клопотання про апеляційний розгляд без участі особи, яка подала апеляційну скаргу, та її представника. Прокурор в судове засідання не з`явився, його відсутність не перешкоджає апеляційному розгляду.

Вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд дійшов наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що 05.10.2020 ОСОБА_5 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, із заявою про вчинене, на думку заявника, групою службових і посадових осіб із співучасником ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.2 ст. 129, 162 ч.2, ч.2 п.2ст.15 ст.115, ч.1 ст. 194, ст. 14 ч. 1, 2, ст. 396 ч.1, ст. 364-267, ст. 384, 385 КК України. Однак відомості про вчинення злочинів, у встановлені КПК строки, до ЄРДР внесені не були.

Заява була прийнята Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, зареєстрована за вх. №10/ЛВЕ/-64, та розглянута.

Листом в.о. начальника другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР у м. Миколаєві від 09.10.2020 заява ОСОБА_5 розглянута і заявнику надано відповідь.

Суд вважає, що доводи апелянта про те, що подана ним 05.10.2020 заява містить відомості про вчинення групою службових і посадових осіб з співучасником ОСОБА_6 злочинів передбачених ч.2 ст. 129, 162 ч.2, ч.2 п.2ст.15 ст.115, ч.1 ст. 194, ст.14 ч.1,2, ст. 396 ч.1, ст. 364-267, ст. 384, 385 КК України, та про те, що ці відомості безпідставно не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не є слушними, з огляду на наступне.

Як передбачено ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Ці вимоги закону враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.

Так, внесенню до ЄРДР підлягають відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не відомості про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення. Реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_5 , 09.10.2020 в.о. начальником другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР у м.Миколаєві направлена письмова відповідь, у якій ОСОБА_5 надано роз`яснення щодо порядку внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР.

Отже, посадові особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, отримавши заяву ОСОБА_5 , дотримались вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення особами, на яких вказано у заяві, кримінальних правопорушень, зазначених заявником.

Слідчий суддя у рішенні правильно зазначив, що подана ОСОБА_5 заява не містить конкретних даних, які б вказували на ознаки злочинів, передбачених ч. 2 ст. 129, 162 ч. 2, ч. 2 п. 2 ст. 15 ст. 115, ч. 1 ст. 194, ст. 14 ч. 1, 2, ст. 396 ч.1, ст. 364-267, ст. 384, 385 КК України у діях групи службових і посадових осіб із ОСОБА_9 .

Перелік статей КК України само по собі не містить будь-яких обставин, які б вказували на вчинення зазначених злочинів.

Суд погоджується з цими висновками слідчого судді, оскільки заява ОСОБА_5 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді суду першої інстанції, про що просить заявник, не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За такого, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оскільки заява ОСОБА_5 не містить відомості про кримінальне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407 ч. 3, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2020 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10