Справа № 450/1316/20 Провадження № 1-кп/450/297/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження за ч. 3 ст. 185 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000230 від 04.02.2017 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лани, Пустомитівського району, Львівської області, зареєстрований та фактично проживаючий в АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою спеціальною освітою, розлучений, не інвалід, який тимчасово не працює, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше судимий, останній раз 26.01.2017 Пустомитівським районним судом Львівської області за ч. З ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на термін 3 роки іспитового строку,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 ,

Інші учасники судового провадження:

потерпілий ОСОБА_5

встановив:
обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, поєднане із проникненням в житло, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Злочин вчинено за таких обставин:

обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше судимим за ч. 3 ст. 185 КК України, перебуваючи на іспитовому строку, в ніч з 03.02.2017 на 04.02.2017 перебував у АДРЕСА_1 , де в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна з житлового будинку ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , переконавшись, шо його ніхто не бачить та за його діями ніхто не спостерігає, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, шляхом зламу вхідних дверей проник в приміщення будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно, повторно викрав кабель ПВС розміром 2x2,5 мм. кв., довжиною 100 м., вартістю 1585 грн., та алюмінієві «коньки» у кількості 13 штук, розміром 300x30x0,2 см., кожен вартістю 559,57 грн. за 1 шт. Всього, ОСОБА_4 вчинив крадіжку майна потерпілого ОСОБА_5 на загальну суму 8859,41 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та дав суду наступні покази:

увечері 03.02.2017 року він (обвинувачений) знав, що адресою: АДРЕСА_1 ніхто не проживає, тому вирішив, що з метою отримання прибутку у вказаний будинок можна проникнути та викрасти деякі речі, які в подальшому можна здати на «металолом». Тому, 03.02.2017 року він (обвинувачений) взяв з дому недовгий залізний прут (арматуру) та попрямував до будинку, що вказаний вище. Прийшовши на місце вчинення злочину, на його думку, непомітно для сусідів та інших жителів, шляхом використання заздалегідь підготовленого куска арматури взламав вхідні двері будинку через які увійшов у приміщення. У будинку виявив кабель та алюмінієві ковзани. Ці речі він (обвинувачений) взяв із приміщення та переніс в сусідній будинок, який також був порожній та належав його сестрі.
На наступний день, він (обвинувачений) «обпалив» кабель та метал, який залишився після обпалювання. Відвіз «фірою» у пункт прийому металу. При перевезенні ковзанів до пункту прийому металу був зупинений дільничним інспектором поліції. На вимогу інспектора він (обвинувачений) розповів про вчинення злочину. У вчиненому щиро кається, розуміє, що вчинив злочин перебуваючи на іспитовому строку, розуміє, що йому (обвинуваченому) загрожує реальна міра покарання, проте просить суворо його не карати.
Судом у судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального провадження та у добровільному порядку без будь-якого тиску дає свої пояснення, стороні захисту зрозуміло, що при апеляційному розгляді справи він буде обмежений у праві на оскарження обставин кримінального провадження.

З`ясувавши думку учасників процесу, які не заперечують проти не дослідження доказів, які ніким не оспорюються, суд прийшов до висновку про необхідність визнати недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

За злочин вчинений останній підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.
Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені злочину визнав повністю, частково усунув заподіяні збитки, активно сприяв органу досудового розслідування у розкритті злочину, ці обставини враховуються судом, як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

На підставі вищенаведеного, враховуючи:

особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який:

раніше судимий за корисливий злочин проти власності;

на обліку в лікаря- нарколога, лікаря-психіатра не перебуває;

має постійне місце проживання де і зареєстрований;

не працює,

за місцем проживання претензій до його поведінки не має,

обставини вчинення злочину,

судом враховано: тяжкість вчиненого злочину, який є тяжким, сукупність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи те, що обвинувачений будучи раніше судимим на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин,
суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в ізоляції від суспільства та вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції частини статті кримінального закону, що передбачає покарання за вчинений обвинуваченим злочин у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.01.2017 року у виді чотирьох років позбавлення волі, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.
На думку суду, такий вид покарання буде достатній, як кара для обвинуваченого та є необхідним для виправлення останнього. На думку суду, ізоляція обвинуваченого від суспільства на зазначений строк забезпечить мети покарання, визначеної ч. 2 ст. 50 КК України.
Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати у кримінальному провадженні становлять 653,80 грн. підлягають стягнення з обвинуваченого в дохід держави відповідно до статті 124 К ПК України.
Речові докази у кримінальному провадженні: алюмінієві «коньки» у кількості 13 штук вважати повернути законному володільцю.
Сторони клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не заявляли, підстав обирати обвинуваченому запобіжний захід немає.
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
Згідно ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі невідбутої частини покарання за попереднім вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.01.2017 року у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу звернення вироку суду до виконання.
Речові докази у кримінальному провадженні: алюмінієві «коньки» у кількості 13 штук вважати повернути законному володільцю.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну сили, - не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 653, 80 грн. (шістсот п`ятдесят три грн. 80 коп.) судових витрат.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1