УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0010073 від 03.09.2018, про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві підполковник поліції ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0010073 від 03.09.2018, звернувся до суду з клопотанням про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування стороні захисту у кримінальному провадженні №0010073, а саме підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_6 35 діб з моменту винесення вказаної ухвали.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 03.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010073 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14 та ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14 та ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 14 та ч. 3 ст. 289 КК України та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у червні 2018 року з рекламних оголошень з продажу нерухомості в м. Києві, розповсюджених агенцією нерухомості « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 дізнався про продаж квартири АДРЕСА_2 . Зацікавившись вказаним об`єктом нерухомості та маючи намір отримати його у свою власність, ОСОБА_5 розпочав збір інформації щодо власника цієї квартири раніше не знайомої йому ОСОБА_13 . Під час збору такої інформації ОСОБА_5 з`ясував, що власниця цієї квартири ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою похилого віку та, окрім зазначеної квартири володіє ще трьома земельними ділянками і приватним будинком, розташованими в с. Козин Обухівського району Київської області, та постійно проживає на території іншої області, а саме у м. Вараш Рівненської області, внаслідок чого не може постійно контролювати стан свого нерухомого майна. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір на незаконне заволодіння нерухомим майном ОСОБА_13 та отримання від нього матеріальної вигоди. З цією метою ОСОБА_5 розробив злочинний план, який полягав у вчиненні ряду дій, спрямованих на незаконний перехід права власності на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_13 , на довірених ОСОБА_5 осіб та створення у такий спосіб уяви законності відчуження майна, а також приховання своїх незаконних дій.
На виконання цього плану, від імені власника нерухомого майна ОСОБА_13 та без відома останньої 08.08.2018 було створено юридичну особу, до статутного фонду якого було зараховано нерухоме майно, що належало ОСОБА_13 і яким ОСОБА_5 мав намір незаконно заволодіти. З цією метою до вчинення злочину ОСОБА_5 були залучені невстановлена особа (особи), яка використовуючи ключі доступу до Єдиних державних реєстрів, зареєстрованих на державних реєстраторів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , 29.08.2018 внесла (внесли) завідомо неправдиві відомості до державних реєстрів щодо створення фіктивного товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-Канадське підприємство РЕНТАЛ ЕСТЕЙТ» від імені ОСОБА_13 та реєстрації майнового фонду цієї юридичної особи за рахунок нерухомого майна, яке належало потерпілій, - квартири АДРЕСА_3 , а також житлового будинку та трьох земельних ділянок, розташованих в селі Козин Обухівського району Київської області. В подальшому, з метою створення уяви про законність набуття права власності на нерухоме майно, ОСОБА_5 залучив до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_18 , який діючи з ним спільно та узгоджено, групою осіб, став директором зазначеної юридичної особи, шляхом внесення 31.08.2018 завідомо недостовірних відомостей до державних реєстрів. В подальшому, ОСОБА_19 , який діючи відповідно до відведеної йому злочинної ролі, виступав в ролі директора фіктивної юридичної особи ТОВ «Українсько-Канадське підприємство РЕНТАЛ ЕСТЕЙТ», 31.08.2018 уклав з ОСОБА_20 фіктивні договори купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 , а також житлового будинку та трьох земельних ділянок, розташованих в селі Козин Обухівського району Київської області, яке відповідно до даних Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно з 28.08.2018 належало зазначеному товариству та яке було незаконно виведене з володіння потерпілої ОСОБА_13 . Одночасно з цим ОСОБА_20 , який діючи в особистих інтересах та не будучи обізнаним в злочинних намірах ОСОБА_19 та ОСОБА_5 , діючи на прохання останнього, не маючи реального бажання набувати у власність нерухоме майно, 31.08.2018 уклав із ОСОБА_19 фіктивні договори купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 , а також житлового будинку та трьох земельних ділянок, розташованих в селі Козин Обухівського району Київської області, після чого 10.09.2018 створив ТОВ «Віва Інвест ЛТД» та ТОВ «Панамера Стайл», передавши зазначене майно як статутний капітал новостворених юридичних осіб та цього ж дня призначив керівниками цих підприємств підставних осіб, на яких вказав ОСОБА_5 , тим самим передавши нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3 , а також житловий будинок та три земельні ділянки, розташовані в селі Козин Обухівського району Київської області, які внаслідок зазначених шахрайських дій було виведено із власності потерпілої ОСОБА_13 на довірених осіб ОСОБА_5 .
Так, група осіб, до складу якої входили ОСОБА_5 , ОСОБА_19 та невстановлена органом досудового розслідування особа (особи), діючи між собою спільно та узгоджено, на протязі червня-вересня 2018 року незаконно заволоділи нерухомим майном потерпілої ОСОБА_13 в особливо великих розмірах, спричинивши їй матеріальну шкоду на загальну суму 75 738 241 (сімдесят п`ять мільйонів сімсот тридцять вісім тисяч двісті сорок одна) гривень при наступних обставинах.
Одночасно з цим, заручившись підтримкою інших учасників організованої групи та розподіливши між ним злочинні ролі, маючи намір незаконно позбавити волі потерпілих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 та шляхом вимагання, а саме здійснення на них психологічного тиску та погрожуючи застосуванням фізичного насильства до них та їх рідних, змусити останніх виконати їх незаконні вимоги щодо передачі їм власного майна в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заздалегідь прибули на місце зустрічі за вищевказаною адресою, де у приміщені приватного будинку стали очікувати на появу ОСОБА_22 та ОСОБА_21
01.02.2019 близько 10 години, ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , будучи переконаними в тому, що відбудеться робоча зустріч із замовницею будівельних робіт ОСОБА_23 та її чоловіком, на автомобілі «Форд Транзит» під керуванням водія ОСОБА_24 прибули на територію приватного домоволодіння АДРЕСА_4 , розміщеному на земельній ділянці кадастровий номер :04:001:0837 площею 0,36 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_23 , та будучи упевненими у добропорядності намірів невстановленої особи, що діючи від імені ОСОБА_23 , запросила їх на ділову зустріч, пов`язану із розрахунком витрат на будівельні роботи, ОСОБА_22 та ОСОБА_21 у вищезазначений час пройшли в приміщення вказаного житлового будинку, де на них чекали ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, що діяли відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану.
Знаходячись в середині приміщення вказаного будинку, біля входу, невстановлені особи, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи відповідно до вказівок організатора злочинної групи ОСОБА_5 та відведеної їм у злочинній схемі ролі, оточили потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_21 . При цьому, з метою залякування потерпілих, пригнічення волі останніх до опору їхнім незаконним діям, невстановлена особа продемонструвала потерпілим предмет, схожий на пістолет, в той час як ОСОБА_11 , висловлюючи можливість застосування до потерпілих фізичної сили, в разі невиконання їхніх незаконних вимог, після чого ОСОБА_11 відібрав у потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_21 їх особисті речі, а саме: сумки, в яких знаходились особисті речі та документи потерпілих, а також їхні мобільні телефони.
Висловлюючи погрози застосування фізичної сили до потерпілих в разі невиконання ними їх незаконних вимог та застосування насильства, що може бути небезпечним для їх життя та здоров`я, учасники організованої групи, маючи на меті примусити потерпілих підписати фіктивні документи про отримання від подружжя ОСОБА_25 грошових коштів на будівництво та з метою вимагання від них грошових коштів в розмірі 860 000 доларів США нібито в якості компенсації невитрачених на будівництво коштів, діючи відповідно до відведених їм злочинних ролей, змусили потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_21 ,. пройти в кухню будинку, розміщену на першому поверсі будинку, де у присутності ОСОБА_5 , наказали потерпілим ОСОБА_22 та ОСОБА_21 сісти за стіл. В подальшому, ОСОБА_5 , будучи організатором злочинної групи та діючи відповідно до раніше розробленого ним злочинного плану, представився потерпілим представником ОСОБА_23 , діючи відповідно до плану, узгодженого із ОСОБА_23 , спільно та узгоджено із іншими учасниками злочинної групи, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, використовуючи як засіб залякування численну перевагу у кількості присутніх в будинку осіб, здійснюючи постійний психологічний тиск на потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , застосовуючи до них погрози фізичною розправою як над ними особисто, так і по відношенню до членів їхніх родин, на протязі часу приблизно з 10 години до 15 години 00 хвилин, незаконно утримували потерпілих у приміщенні вказаного будинку. При цьому, виконуючи свої злочинні наміри, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, що належить потерпілим в особливо великих розмірах, висунули потерпілим незаконні вимоги щодо передачі їм грошових коштів в сумі 860 тисяч доларів США, або належного їм майна аналогічної вартості, змушуючи при цьому їх підписати фіктивні документи про наявність у потерпілих боргових зобов`язань як перед ОСОБА_23 , яка є замовницею вчинення даного злочину, була обізнана в незаконній діяльності ОСОБА_5 та інших учасників організованої групи, а також на користь раніше невідомої потерпілим ОСОБА_26 , яка є цивільною дружиною організатора злочинної групи ОСОБА_5 і на той час не була обізнаною зі злочинними намірами і планами ОСОБА_5 . У зазначений проміжок часу потерпілі ОСОБА_22 та ОСОБА_21 проти своєї волі були змушені знаходиться у приміщенні вказаного будинку, при цьому вони не мали реальної можливості залишити приміщення цього будинку з власної ініціативи, а також були позбавленні можливості зв`язатись із близькими чи звернутись за допомогою, оскільки примусово були позбавленні засобів зв`язку ОСОБА_5 та іншими учасниками організованої групи, які діяли з ним спільно та узгоджено, відповідно до його розпоряджень.
В результаті своїх незаконних дій, ОСОБА_5 , діючи у складі організованої злочинної групи, на замовлення ОСОБА_23 , спільно та узгоджено із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленими особами, 01.02.2019 незаконно вимагали від потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_21 передачі їм грошових коштів в сумі 860 282 долари США, що за курсом НБУ на день вчинення злочину становило 23829811,4 гривень, внаслідок чого кожним потерпілим ОСОБА_21 та ОСОБА_22 був підписаний фіктивний договір позики, що призвело до утворення у потерпілих неіснуючих боргових зобов`язань перед раніше незнайомою їм ОСОБА_26 на суму 23829811,4 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, а також позбавило потерпілого ОСОБА_22 права користуватись належним йому майном, а саме:
- автомобілем «Audi Q7» державний номерний знак НОМЕР_1 вартістю 1 758 400 гривень;
- будинком №47, розташованими по вул. Садовій 62 садового товариства «Димок» в Дарницькому районі м. Києва, вартістю 3 684 200 гривень;
- земельною ділянкою земельною ділянкою № НОМЕР_2 , площею 000641 га, кадастровий номер 800000000:90:998:0010 та недобудованим будинком, розташованими по АДРЕСА_5 , вартістю 747 800 гривень, а всього на загальну суму 6 190 400 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Злочинні дії організованої ОСОБА_5 злочинної групи, спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом «AUDI», модель «Q7», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_22 не були доведені ними до кінця, оскільки до 07.08.2019 ними не були усунені перешкоди у вигляді оновлення програмного забезпечення блоку керування автомобілем та налаштуванні роботи виготовленого електронного ключа, з причин, які не залежали від їх волі, що виключило можливість незаконно заволодіти (розпорядитись) цим транспортним засобом на власний розсуд.
На підставі зібраних доказів, відповідно до порядку, передбаченого ст. ст. 276-278 КПК України, 26.05.2020 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України, а саме: у незаконному позбавлення волі, вчиненому з корисливих мотивів, щодо двох осіб, здійснюване протягом тривалого часу, організованою групою; ч. 4 ст. 189 КК України у вимозі передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілими, його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання), вчинених повторно, організованою групою, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах. А також повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки встановлено факти вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень: передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненим за попередньою змовою групою осіб, що завдало шкоду потерпілому в особливо великих розмірах; ч. 1 ст. 14 та ч. 3 ст. 289 КК України - у готуванні до вчинення злочину, а саме у підшукуванні засобів та знарядь, підшукуванні співучасників та усунення перешкод, тобто у створенні умов для незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненими повторно, організованою групою.
Досудове розслідування слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві в рамках кримінального провадження №0010073 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14 та ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 358 КК України завершено.
29.05.2020 процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні, а саме прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , враховуючи, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження зібрано достатньо доказів для передання обвинувального акту до суду, відповідно до вимог ст.ст. 290, 291, 293 КПК України надано доручення слідчому на повідомлення сторонам кримінального провадження про завершення досудового розслідування та на відкриття матеріалів кримінального провадження в повному обсязі .
01.06.2020 сторонам у кримінальному провадженні, в тому числі підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_6 письмово повідомлено про відкриття матеріалів досудового розслідування. Письмове повідомлення направлено поштовими відправленнями №№984 та 950. Так, для ознайомлення надані матеріали досудового розслідування у 32 (тридцяти двох) томах.
У своєму клопотанні слідчий зазначає, що протягом червня 2020 року підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 жодного разу не з`явились для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, в зв`язку з чим 25.06.2020 на їхні адреси направлено письмове нагадуванні зареєстроване за вих.. 14330/125/23/2-2020.
Повторне письмове повідомлення про необхідність явки підозрюваного та його захисника для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження на 06.08.2020, 07.08.2020, 10.08.2020, 11.08.2020, 12.08.2020, 13.08.2020, 14.08.2020 направлено поштовими відправленнями №№457 та 430.
09.09.2020 за вих. 20109/125/23/2-2020 підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_6 повторно було направлено повідомлення про необхідність явки для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в період з 14.09.2020 по 30.09.2020 року на кожний робочий день.
В звя`зку з неявкою підозрюваного ОСОБА_5 та ОСОБА_6 їм 01.10.2020 року за вих. №21503/125/23/2-2020 було направлено повторне повідомлення про необхідність явки для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в період з 05.10.2020 по 30.10.2020 року на кожний робочий день.
Крім того, 02.10.2020 року ОСОБА_5 було здійснено спробу вручення повісток для явки до СУ ГУНП у м.Києві для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в період з 05.10.2020 по 30.10.2020 на кожний робочий день, однак ОСОБА_5 отримувати повістки, відмовився та розписуватись про отримання повісток також відмовився, що було зафіксовано на відеозапис.
Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_9 та ОСОБА_7 повністю ознайомились з матеріалами кримінального провадження.
Підозрюваний ОСОБА_12 закінчує ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Підозрюваному ОСОБА_8 та його захиснику ОСОБА_27 ухвалою Шевченківського районного суду від 19.08.2020 року встановлено строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження тривалістю 35 робочих днів з моменту постановлення ухвали, тобто до 07.10.2020.
Підозрюваному ОСОБА_11 ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва встановлено строку ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до 06.10.2020 року.
До теперішнього часу підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не з`явились та про причини свої неявки не повідомили.
Слідчий зауважує, що в період часу з 01.06.2020 року, а саме з моменту повідомлення підозрюваному ОСОБА_5 про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, по теперішній час, останній, з метою ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, до слідчого не звертався, хоча був належним чином повідомлений про таку можливість.
Слідчий вказує на те, що в своїй сукупності дані свідчать про явне зволікання зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 при ознайомленні з матеріалами провадження, до яких надано повний доступ, чим порушуються вимоги ст. 28 КПК України щодо виконання процесуальних дій у розумні строки. На підставі зазначеного слідчий звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Слідчий в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні його доводам викладеним у клопотанні, просить клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просить клопотання задовольнити.
Підозрюваний та його захисник в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом належним чином.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого, прокурора, дослідивши клопотання та дослідивши його матеріали, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, ч.5 ст.21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.
Таким чином, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити, аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень не порушували права, свободи і інтереси особи.
Кримінальне процесуальне законодавство за своєю суттю складає корпус положень, які обмежують свободу дій держави при розслідуванні злочинів. Сенс кримінального процесуального законодавства у демократичній країні полягає в тому, щоб збалансувати цей легітимний інтерес у розслідуванні злочинів з іншими - не менш важливими - цінностями і інтересами суспільства: захистом від надмірного втручання держави в приватну сферу, захистом від свавілля, цінністю особистої свободи, запобіганню приниженню гідності, цінністю сімейних зв`язків, свободою підприємницької діяльності тощо.
Саме на судову систему покладено обов`язок забезпечення дотримання визначеного законом балансу між потребами розслідування і іншими суспільними цінностями.
Відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Згідно із ч.10 ст.290 КПК України сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Як випливає з клопотання про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, сторона кримінального провадження наполягає на тому, що допущено зволікання та затягування при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, чим порушуються вимоги ст. 28 КПК України, щодо виконання процесуальних дій у розумні строки.
Слідчий суддя зазначає, що учасник провадження зобов`язаний під час кримінального провадження добросовісно користуватись своїми процесуальними правами. Зволікання з ознайомленням з матеріалами провадження, що були відкриті і надані для ознайомлення іншій стороні, визнається КПК України формою зловживання учасником провадження своїми процесуальними правами. Наслідком такої бездіяльності учасника провадження є можливість застосування слідчим суддею щодо нього заходу кримінально-процесуальної відповідальності у виді встановлення обмеження строку для реалізації процесуального права на ознайомлення з матеріалами провадження. Як форма відповідальності за заборонені законом дії, обмеження в часі для ознайомлення може носити лише індивідуальний характер і стосуватись лише того учасника, який свідомо, без поважної причини і протягом певного часу ухиляється від реалізації процесуального права на ознайомлення з матеріалами, чим порушує припис ч. 10 ст.290 КПК України і призводить до необґрунтованого затримки у здійсненні кримінального провадження. Обмеження в часі для ознайомлення учасника провадження у зв`язку з діями інших учасників законом не допускається. Так, ч.4 ст.20 КПК України встановлюється, що участь у кримінальному провадженні захисника підозрюваного, обвинуваченого, представника потерпілого, представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, не звужує процесуальних прав підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, третьої особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт.
Вирішення питання про умисність зволікання із ознайомленням з матеріалами досудового розслідування, що проявляється в ухиленні від таких дій з боку захисника, вимагає від слідчого судді оцінки обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них.
У п. 68 рішенні у справі Корнєв і Карпенко проти України від 21 жовтня 2010 р. Європейський Суд з прав людини вказав: «Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення - для цілей підготовки свого захисту - з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі (див. ухвалу у справі "C.G.P. проти Нідерландів" (C.G.P. v. the Netherlands), N 29835/96, від 15 січня 1997 року, і рішення у справі "Фуше проти Франції" (Foucher v. France) від 18 березня 1997 року, Reports 1997-II, пп. 26-38). Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи».
Так, слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 03.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010073 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14 та ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14 та ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 14 та ч. 3 ст. 289 КК України та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 358 КК України.
В рамках даного кримінального провадження, 26.05.2020 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України, а саме: у незаконному позбавлення волі, вчиненому з корисливих мотивів, щодо двох осіб, здійснюване протягом тривалого часу, організованою групою; ч. 4 ст. 189 КК України у вимозі передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілими, його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання), вчинених повторно, організованою групою, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах. А також повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки встановлено факти вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень: передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненим за попередньою змовою групою осіб, що завдало шкоду потерпілому в особливо великих розмірах; ч. 1 ст. 14 та ч. 3 ст. 289 КК України - у готуванні до вчинення злочину, а саме у підшукуванні засобів та знарядь, підшукуванні співучасників та усунення перешкод, тобто у створенні умов для незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненими повторно, організованою групою (а.с.38-71).
У своєму клопотанні слідчий зазначив, що досудове розслідування слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві в рамках кримінального провадження №0010073 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14 та ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 358 КК України завершено.
На підтвердження зазначеного в матеріалах клопотання міститься доручення від 29.05.2020 року, з якого вбачається, що процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні, а саме прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , враховуючи, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження зібрано достатньо доказів для передання обвинувального акту до суду, відповідно до вимог ст.ст. 290, 291, 293 КПК України надано доручення слідчому на повідомлення сторонам кримінального провадження про завершення досудового розслідування та на відкриття матеріалів кримінального провадження в повному обсязі.
01.06.2020 сторонам у кримінальному провадженні, в тому числі підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_6 письмово повідомлено про відкриття матеріалів досудового розслідування. Письмове повідомлення направлено поштовими відправленнями №№984 та 950. Так, для ознайомлення надані матеріали досудового розслідування у 32 (тридцяти двох) томах.
Вирішуючи питання про встановлення строку учаснику кримінального провадження для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. 290 КПК України після завершення досудового розслідування прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати, зокрема, стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, з забезпеченням права робити копії або відображення матеріалів.
Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.
Отже, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.
Однак, здійснені стороною обвинувачення заходи щодо забезпечення виконання вимог ст. 290 КПК України ігноруються стороною захисту, що свідчить про умисне зволікання при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження.
Водночас, ознайомлення підозрюваного чи його захисника з матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до п.14 ч.1 ст. 92 Конституції України визначається законами України, а також ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відтак, право на таке ознайомлення не є абсолютним, про що також зазначив Конституційний Суд України у рішенні по справі № 1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст. 2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого - вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, потерпілого) та суспільства в цілому.
Згідно зі ст. 290 КПК України, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Конституційний Суд України вважав, що положення КПК України щодо визначення сторонам строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини та з підпунктом «b» пункту 3 статті 6 Конвенції, відповідно до якого кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливості для підготовки свого захисту.
Так, Європейський Суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23.04.1997 р. у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів», від 25.09.2008 р. у справі «Полуфакін і Чернишов проти Росії»). Як зауважив Європейський Суд, підпункт «b» пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому мати час і можливості, необхідні для підготовки свого «захисту», а це означає, що така підготовка охоплює все, що є «необхідним» для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення - для цілей підготовки свого захисту - з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21.10.2010 р. у справі «Корнєв і Карпенко проти України»). Так, у рішенні від 18.02.2010 р. у справі «Гаважук проти України» Європейський Суд визнав, що можливість обвинуваченого ознайомитися з матеріалами справи протягом п`яти днів є достатнім часом у цій справі в розумінні підпункту «b» пункту 3 статті 6 Конвенції.
Діючий КПК України не містить поняття «затягування процесу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», зазначений інститут кримінального судочинства є оціночною категорією і в кожному разі, з огляду на вищезазначену практику Європейського Суду з прав людини, вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.
Критерієм для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Разом з тим, ч.5 ст. 28 КПК України визначено, що кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Як вбачається із представлених слідчому судді матеріалів, стороною обвинувачення вжито належних, достатніх та таких, що передбачені законом заходів для інформування підозрюваного про завершення досудового розслідування та надання матеріалів провадження для ознайомлення.
Слідчий суддя враховує, що доступ до матеріалів досудового розслідування надано стороні захисту з 01.06.2020 року, тобто більше чотирьох місяців назад. А також те, що під час розгляду даного клопотання стороною захисту не вживалось жодних заходів щодо ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Ознайомитись із матеріалами досудового розслідування у даному кримінальному провадженні протягом цього часу є цілком можливим.
Відтак, з врахуванням зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що сторона захисту, зволікає з ознайомленням з матеріалами кримінального провадження.
Вказана обставина є перешкодою, щоб кримінальне провадження, в силу ч. 5 ст. 28 КПК України, в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або було закрите.
Озвучені стороною захисту доводи щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.
З огляду на вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для встановлення стороні захисту обмежень строку в ознайомленні з матеріалами досудового розслідування.
Визначаючи строк такого обмеження, слідчий суддя враховує складність провадження, обсяг матеріалів, з якими підозрюваний не ознайомлений, а тому строк обмеження тривалістю тридцять п`ять днів, про який просить слідчий у клопотанні, за переконанням слідчого судді буде недостатньо для завершення ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, а тому такий необхідно визначити тривалістю 55 календарних днів (фактично 35 робочих днів).
На погляд слідчого судді даного строку є цілком достатньо для ознайомлення з матеріалами провадження, а таке обмеження очевидно не порушуватиме право на захист.
Керуючись ст.ст. 28, 290, 309, 372, 376, 392, 532 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 62, 63, 92 Конституції України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0010073 від 03.09.2018, про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування задовольнити частково.
Встановити строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування стороні захисту у кримінальному провадженні №0010073, а саме підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_6 тривалістю 35 (тридцять п`ять) робочих днів з моменту постановлення ухвали, а саме до 14 січня 2021 року включно.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: