Справа № 747/403/20
Провадження № 1-кп/747/48/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2020 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка кримінальне провадження № 0000031 від 12.09.2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Основа Талалаївського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не працює, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
11 вересня 2020 року близько 20-ї год. ОСОБА_3 , перебуваючи на автошляху Київ Суми в напрямку м. Прилуки на виїзді з села Харкове Талалаївського району, умисно, розуміючи протиправність своїх дій, на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_5 , завдав йому один удар прикладом рушниці в область обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді садна верхньої щелепи, які згідно висновку судово-медичного експерта № 217 від 22.09.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Таким чином, своїми діями, які виразились в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі і суду показав, що 11 вересня 2020 року у вечірній час йому стало відомо, що з його земельної ділянки сталась крадіжка картоплі, він поїхав туди, і побачив на виїзді з села автомобіль, в якому був і потерпілий. Перебуваючи в розгніваному стані, обвинувачений наніс ОСОБА_5 один удар прикладом рушниці в обличчя. У скоєному щиро розкаюється, запевнив суд, що більше подібне не повториться.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому після роз`яснення йому прав потерпілого, передбачених ст. 56 КПК України, відмовився давати показання по суті кримінального правопорушення, зазначивши, що обвинувачений просив у нього пробачення за скоєне.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винність у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив проступок саме при викладених обставинах, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, а обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням характеризуючих матеріалів на обвинуваченого, долучених прокурором в судовому засіданні до матеріалів кримінального провадження за згодою обвинуваченого, та у відповідності до ст. 88 КПК України визнаних допустимими за погодженням сторін.

Суд встановив, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_3 умисно заподіяв потерпілому легке тілесне ушкодження, та вважає доведеною вину обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до кримінального проступку. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 67 КК України, в ході судового розгляду не встановлено.

Тому, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та враховуючи обставини справи, вважає за можливе призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, що дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення і яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати, речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення- проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 (п`ятсот десять) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1