Справа № 138/2878/20
Провадження №:1-кс/138/395/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання дізнавача сектору дізнання Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000136 від 03.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
11.11.2020 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Могилів-Подільської місцевої ОСОБА_4 , про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000136 від 03.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що до Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява від ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що ОСОБА_6 в ніч з 01.11.2020 на 02.11.2020 шахрайським шляхом заволодів його мобільним телефоном марки Samsung Galaxy A01 2/16GB Blue.

За даним фактом 03.11.2020 Могилів-Подільським ВП ГУНП у Вінницькій області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Під час допиту потерпілий ОСОБА_5 , повідомив, що 01 листопада 2020 року, він разом зі своїми знайомими, перебуваючи в м. Могилеві-Подільському по вул. Грецькій вживали алкогольні напої. ОСОБА_5 щоб повернутись додому викликав таксі. Разом із потерпілим поїхав ОСОБА_6 . Так, приїхавши до будинку по вул. Грецькій в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, ОСОБА_7 попросив зачекати його, доки він зайде додому щоб взяти грошові кошти для розрахунку із таксистом. Також, ОСОБА_8 попросив у ОСОБА_5 його мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A01» 2/16GB Blue, щоб зателефонувати бабусі. Нічого не підозрюючи, ОСОБА_5 дістав свій мобільний телефон та надав його ОСОБА_8 . Останній почав телефонувати комусь, після чого пішов в сторону будинків, а ОСОБА_5 залишився біля таксі його чекати. Через 20 хвилин, ОСОБА_8 до ОСОБА_5 не повернувся, і останній зрозумів, що став жертвою шахрая.

Під час проведення першочергових слідчих дій та оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вчинення шахрайства причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який під час відвбрання пояснень повідомив, що шахрайським способом відібрав у свого знайомого ОСОБА_5 мобільний телефон та на наступний день продав його на ринку в м. Могилеві-Подільському Вінницької області своєму знайомому Костянтину за грошові кошти в сумі 400 грн.
В ході з`ясуванання всіх обставин кримінального правопорушення було встановлено, що даною особою є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
10.11.2020 ОСОБА_9 в присутності двох понятих, добровільно видав працівниками поліції мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A01» 2/16GB Blue, який він придбав 02.11.2020 у свого знайомого за 400 грн.
Постановою дізнавача Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області від 10.11.2020 мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A01» 2/16GB Blue визнано речовим доказом по кримінальному провадженні № 0000136 від 03.11.2020.
За таких підстав, з метою збереження речових доказів, дізнавач просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A01» 2/16GB Blue.

Прокурор, дізнавач, ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, просять клопотання задовольнити. Вказане не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши зміст клопотання та доданих до нього документів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчий суддя встановив, що 10.11.2020 ОСОБА_9 в присутності двох понятих, добровільно видав працівниками поліції мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A01» 2/16GB Blue, який він придбав 02.11.2020 у свого знайомого ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 400 грн.
Дізнавач довела, що вказаний мобільний телефон може бути предметом кримінально протиправних дій та може бути використаний як доказ обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 309 ч. 1 п. 9, 372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання дізнавача сектору дізнання Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000136 від 03.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A01» 2/16GB Blue, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з правом користування без права відчуження.
Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору, дізнавачу, ОСОБА_5 .
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1