ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/3422/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1725/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2020 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 серпня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування покарання за наявності кількох вироків, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Вільнянського районного суду Запорізької області звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням, в якому просив об`єднати вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 8 грудня 2017 року та вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року, визначивши йому початок строку відбування покарання з моменту фактичного взяття під варту за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 8 грудня 2017 року з 22 лютого 2018 року.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області 25 серпня 2020 року було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання засудженого ОСОБА_7 з тих підстав, що в рамках цих кримінальних проваджень засудженому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не обирався, а вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року суд призначив остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, шляхом лише часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 8 грудня 2017 року до покарання за новий злочин, у зв`язку з чим, підстав для зарахування періоду з 22 лютого 2018 року по 11 червня 2018 року в строк відбуття покарання, немає.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить визначити йому початок строку відбування покарання не з 12 червня 2018 року, а з моменту фактичного затримання з 22 лютого 2018 року.

Засуджений ОСОБА_7 , який відбуває покарання у вигляді позбавлення волів в ДУ «Кам`янська ВК (№1010)» клопотань про розгляд апеляційної скарги за його безпосередньої присутності в судовому засіданні апеляційного суду, або в режимі відеоконференції, не подав, про час та місце розгляду його скарги був повідомлений у порядку, встановленому законом.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка погодилась з доводами засудженого, та вважала, що оскільки при призначенні покарання суд першої інстанції керувався також і положеннями ч. 4 ст. 70 КК України, тому необхідно було зарахувати вже відбуте покарання, а за першим вироком засуджений був затриманий 22 лютого 2018 року, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є, окрім іншого, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до абз. 6 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70 КК України, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 8 грудня 2017 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 3 ст. 297 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2014 року та призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді домашнього арешту. Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання (а.с. 7-8).

Після цього, вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 8 грудня 2017 року, призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. За ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. За ч. 2 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 8 грудня 2017 року та призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 8 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався. Строк відбування покарання постановлено рахувати з дня ухвалення вироку 12 червня 2018 року (а.с. 8-12).

Після цього, вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 грудня 2019 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року, призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 8 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався. Строк відбування покарання постановлено також рахувати з 12 червня 2018 року (а.с. 13-14).

На переконання колегії суддів, оскільки вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року ОСОБА_7 призначалось остаточне покарання за правилами, викладеними в абзаці 6 п. 25 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ, тобто не тільки за ч. 1 ст. 71 КК України, а і за ч. 4 ст. 70 КК України, то визначаючи початок строку відбування покарання, суд повинен був врахувати той факт, що за попереднім вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 8 грудня 2017 року ОСОБА_7 був затриманий 22 лютого 2018 року на виконання вироку (тобто фактично почав відбувати покарання), і саме з цього дня необхідно було рахувати строк відбування покарання вже за новим вироком, а не з дати його ухвалення 12 червня 2018 року.

За таких обставин, за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року ОСОБА_7 безпідставно не було зараховано період відбуття ним покарання за попереднім вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 8 грудня 2017 року з 22 лютого 2018 року по 11 червня 2018 року включно, і вказаний недолік підлягає виправленню на користь засудженого.

Разом з тим, оскільки вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року в подальшому був врахований вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 грудня 2019 року, яким ОСОБА_7 було призначено остаточне покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України та постановлено строк відбування покарання також рахувати з 12 червня 2018 року, то вищевказаний недолік підлягає виправленню саме по відношенню до вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 грудня 2019 року.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 серпня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування покарання за наявності кількох вироків, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування покарання за наявності кількох вироків, задовольнити.

Строк відбування покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 грудня 2019 року ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного взяття під варту за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 8 грудня 2017 року з 22 лютого 2018 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 314/3422/20