Провадження № 1-кс/161/5939/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 12 серпня 2020 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача-інспектора СД Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001134 від 26 березня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

На адресу слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що в ході проведення досудового розслідування виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до інформації про з`єднання телефонних номерів №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

З наведених підстав дізнавач просить слідчого суддю надати тимчасовий доступ до документів, які містяться у розпорядженні оператора мобільного зв`язку.

Дізнавач звернувся на адресу суду із клопотання про слухання клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання у задоволенні клопотання слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитись з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх.

За змістом статті 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зокрема повинно бути зазначено значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Частиною 5 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Мейлоун проти Великобританії» (Malone v. The United Kingdom), від 02 серпня 1984 року, ЄСПЛ зазначив, що навіть інформація про набранні номери складає частину телефонних повідомлень, а тому передача цієї інформації поліції без згоди абонента прямо завдає шкоди здійсненню права, захищеного ст.8 Конвенції.

В розрізі вищенаведеної практики ЄСПЛ слідує, що втручання у приватне життя особи, в тому числі у приватне спілкування, складовою якого є інформація про набрані номери, можливе лише: в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни; для запобігання заворушенням чи злочинам; для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Однак, матеріали клопотання не містять будь-яких відомостей про причетність телефонних номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 до даного кримінального правопорушення.

Так, в матеріалах клопотання містяться лише протокол прийняття заяви про вчинення злочину та протокол допиту потерпілого ОСОБА_5 , у яких згадується лише номер , який належить. власне, потерпілому.

Номера , НОМЕР_3 ніде у матеріалах клопотання не згадується, а тому відсутні підстави стверджувати, що вони мають причетність до провадження.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження не доведено наявність підстав, передбачених ч.5, ч.7 ст.163 КПК України, враховуючи відсутність виключних обставин, які дозволяють втручання у приватне життя особи, в розумінні ст.8 Конвенції, тому в задоволенні клопотання слід відмовити в частині надання доступу до інформації стосовно телефонних номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Стосовно номеру НОМЕР_1 , який належить потерпілому, слід надати тимчасовий доступ, оскільки це не зашкодить досудовому розслідуванню та не втрутиться у приватне життя особи потерпілого, бо він самостійно звернувся до органу досудового розслідування із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.159, 163, 164 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Надати дізнавачу-інспектору СД Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , чи оперуповноваженому Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , тимчасовий доступ до документів, які містяться у розпорядженні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою АДРЕСА_1 , а саме до документів, які містять відомості щодо сеансів мобільного зв`язку абонента з номером НОМЕР_1 , а саме:

інформація про типи з`єднань абонентів А і В: вхідні та вихідні зв`язки, SMS (короткі текстові повідомлення без розкриття змісту), MMS (мультимедійні повідомлення без розкриття змісту), GPRS (передачу інформації по незайнятій голосовим зв`язком смузі частот), переадресацію тощо, інформація про дату, час та тривалість з`єднань, у тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті виклики) абонентам А і В, інформація про ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонентський номер, ІМЕІ) з якими відбувався сеанс зв`язку абонентів А і В, інформація про розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок абонентів А і В, у період з 24 лютого 2020 року по 28 квітня 2020 року.

Строк дії ухвали до 9 жовтня 2020 року включно.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_1