Справа №212/2699/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358 від 11.02.2020 року з обвинувальним актом за обвинуваченням неповнолітнього:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, має статус дитини сироти, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради за адресою м. Кривий Ріг, вул. Озерна, буд.17, раніше судимого:
-16.12.2019 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 104, 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки;
-25.02.2020 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровській області за 186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим за вироком від 16.12.2019 року та остаточно призначено покарання 4 роки 6 місяців. На підставі ст.ст. 104, 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області - ОСОБА_4 , представник ювенальної превенції Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області - ОСОБА_5 , законні представники неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисник неповнолітнього обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , неповнолітній потерпілий - ОСОБА_9 , законний представник неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_10 , -
встановив:
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 повторно, 10 лютого 2020 року близько 16.20 години, знаходячись на 7 поверху гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , побачив як з кімнати № 744 вищевказаного гуртожитку вийшли неповнолітній ОСОБА_9 та користувач кімнати - неповнолітній ОСОБА_11 .
В цей час, у неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з кімнати АДРЕСА_3 та обернення його на свою користь.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю господарів кімнати, впевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 цього ж дня приблизно о 16.30 години, повторно, шляхом відчинення дверей, проник до кімнати АДРЕСА_4 , де з ліжка таємно викрав музичну колонку «Havit HV-SK 592 ВТ» в корпусі чорного кольору, яка належить неповнолітньому ОСОБА_9 , вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1490 від 21.02.2020 становить 387,83 гривень.
Після чого, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши його на свою користь, завдавши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 387,83 гривень.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, у скоєному щиросердно розкаявся, суду пояснив, що музичну колонку потерпілого взяв у його кімнаті, коли там нікого не було. Потім попросив знайому повнолітню дівчину сходити з ним в ломбард, щоб її продати. Просив суворо не карати, оскільки він усе усвідомив, зробив для себе належні висновки.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_3 раніше знайомий, в лютому 2020 року він прийшов у гості до ОСОБА_11 та приніс свою музичну колонку, разом вони слухали музику. В цей день обвинувачений ОСОБА_3 прийшов до гуртожитку та зайшов до кімнати ОСОБА_11 в якій знаходилась його музична колонка. Після, він з ОСОБА_12 пішли готувати їжу, двері кімнати вони не зачиняли. Повернувшись, виявив, що зникла його музична колонка, яка знаходилась в кімнаті ОСОБА_11 . Потім, він дізнався, що обвинувачений просив знайому ОСОБА_13 закласти музичну колонку до ломбарду, пояснивши, що знайшов її на підвіконні в гуртожитку. Претензій до обвинуваченого не має.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що з неповнолітнім обвинуваченим раніше знайома, відносини нормальні. В лютому 2020 року вона знаходилась в кімнаті на восьмому поверсі гуртожитку з друзями, вживали спиртні напої. В цей час до кімнати зайшов обвинувачений з музичною колонкою. Коли закінчились спиртні напої, вони почали шукати повнолітню особу, для того щоб закласти музичну колонку, яку приніс обвинувачений, до ломбарду, щоб купити ще спиртних напоїв. Вказану колонку заклали в ломбард за 100 грн. Вона не знала, що колонка була викрадена, дізналась вже після, що вона належала потерпілому ОСОБА_9 . Обвинувачений потім розповів, що викрав музичну колонку, яка лежала на ліжку в кімнаті Пешка. Коли вона дізналась про крадіжку, боялась відповідальності, тому сказала, що музична колонка була знайдена на підвіконні гуртожитку.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснила працює вихователем гуртожитку ДНЗ КУПП РКБГ. В лютому 2020 року до неї підійшов потерпілий ОСОБА_9 та сказав, що у нього була викрадена музична колонка, пояснив, що він в цей час знаходився у друга ОСОБА_16 в кімнаті№ НОМЕР_1 , разом вони слухали музику. Після вони вийшли, а колонка залишилась в кімнаті, яку вони не зачиняли. ОСОБА_17 розповіла їй, що ОСОБА_18 та ОСОБА_19 просив її закласти колонку до ломбарду. Закаблук проживав раніше в гуртожитку, декілька разів зникав, а потім знов з`являвся. Закаблук погрожує дітям, які живуть у гуртожитку та порушує порядок проживання.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що з обвинуваченим раніше знайома, мешкали в гуртожитку, в лютому 2020 року він прийшов до неї в кімнату, попросив здати в ломбард його колонку, оскільки вона вже була повнолітня. Про те, що колонка була викрадена, вона не знала. З обвинуваченим разом була ще одна дівчина, Ліза ОСОБА_21 і вони разом пішли до ломбарду поблизу гуртожитка, там вона здала колонку за 100 гривень, але гроші в касі отримував сам ОСОБА_22 . Потім вона дізналась, що колонку викрали у потерпілого, приїхала поліція, вона їм чесно все розповіла, викупила з ломбарду колонку за свої кошти, повернула її потерпілому і вибачилась.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що 10 лютого 2020 року вона прийшла до подруги, ОСОБА_19 , в гості, яка мешкала в гуртожитку. Вони сиділи з хлопцями в кімнаті на 8 поверсі, вживали спиртні напої, до них зайшов ОСОБА_22 і теж хотів випити, але її подруга сказала йому шукати гроші. Тоді ОСОБА_22 вийшов з кімнати і через деякий час повернувся з колнкою, сказав, що забрав її у потерпілого і разом з її подругою він пішов у ломбард, щоб закласти колонку. Вона з хлопцями залишилась в кімнаті, через деякий час обвинувачений з ОСОБА_24 повернулись з пляшкою вина і розповіли, що колонку їм допомогла закласти в ломбард якась дівчина.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_3 перебуває і їх закладі з вересня 2020 року, порушень не допускає, але всі працівники його знають як особу, схильну до правопорушень. В центр його влаштували спільними зусиллями служб у справах дітей районних та міської ради, а також ювенальної превенції та поліції. ОСОБА_25 після закінчення навчання в технікумі не виявив бажання працевлаштуватись за направленням, іншу роботу також шукати не хотів, у квартирі, що йому належить влаштував притон, на неодноразові пропозиції влаштуватись в «Центр соціальної реабілітації» категорично відмовлявся. Лише після того, як його побили і він опинився в лікарні, ОСОБА_25 почав шукати прихисток і звернувся до працівників превенції, які знайшли його в неадекватному стані в лікарні, після чого його переконали влаштуватись до Центру. Вважала, що обвинувачений потребує ізоляції та обмеження дозвілля, оскільки опинившись на волі, не маючи роботи та засобів для існування він повернеться до попереднього способу життя і продовжить вчиняти правопорушення.
Представник ювенальної превенції Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 також вважав, що неповнолітній обвинувачений потребує ізоляції, оскільки опинившись поза межами «Центру реабілітації», не маючи пильного контролю з боку дорослих він буде продовжувати порушувати закон.
Крім показів самого неповнолітнього обвинуваченого, потерпілого та свідків на підтвердження провини обвинуваченого прокурором надано, а судом безпосередньо у судовому засіданні досліджено також наступні письмові докази.
Протокол огляду місяця події з фототаблицею від 10 лютого 2020 року, приміщення кімнати АДРЕСА_5 , в ході якого нічого не вилучено та не виявлено (а.к.п.141-145).
Протокол огляду предмету від 19.02.2020 р. специфікації №1 Дог.№ Повне товариство «Климчук і компанія» Ломбард капітал», розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Едуарда Фукса, 1а/1, предмет закладу побутова техніка, сума закладу 100 грн., на 3 арк. Чек №25384 Повне товариство «Климчук і компанія» Ломбард капітал», отримання суми 100 грн., дата 10.02.2020 р. ( а.к.п. 146-148);
Постанову від 19.02.2020 року, якою визнано у кримінальному провадженні в якості речового доказу специфікацію №1 Дог.№ та чек №25384 Повне товариство «Климчук і компанія» Ломбард капітал» (а.с.150).
Протокол огляду предмету з фототаблицею від 20.02.2020 р. колонки «Нavit», в корпусі чорного кольору в кількості 1 шт., який в присутності понятих, надала добровільно для огляду ОСОБА_20 (а.к.п. 151-153);
Постанову від 19.02.2020 року, якою визнано у кримінальному провадженні в якості речового доказу колонку «Нavit», в корпусі чорного кольору в кількості 1 шт., яку передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Покровського ВП КВП, квитанція № б/н (а.с.154,155).
Висновок судово-товарознавчої експертизи № 1490 від 21.02.2020 року, згідно якого ринкова вартість музичної колонки «Нavit», HV-SK 592 ВТ, в корпусі чорного кольору, в кількості 1 шт., станом на 10.02.2020 року становила 387,83 грн. ( а.к.п. 156-158).
Протокол пред`явлення речей для впізнання від 03.03.2020 року з фототаблицею, в ході якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 серед пред`явлених йому колонок, впізнав під номером 4 колонку «Нavit», овальної форми, чорного кольору з мотузком, вказавши, що впізнана колонка належить йому 10.02.2020 року в період часу 16:30 год. 16:40 год. була викрадена з кімнати № 744, впізнав за зовнішнім виглядом формою динаміків. (а.к.п. 159-161).
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання неповнолітнього обвинуваченого, потерпілого, свідків які мають логічний та послідовний характер і узгоджуються між собою, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України, а також ст.103 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення не досяг 18 річного віку, і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відносяться до категорії тяжких злочинів, обвинувачений раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, вчинив злочин у віці 17 років, за місцем проживання характеризуються посередньо, має статус дитини сироти, на час вчинення злочину функції піклувальника було покладено на адміністрацію Державного навчального закладу «Криворізького центру підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівельної галузі» де навчався ОСОБА_3 і за місцем навчання характеризувався негативно. Неповнолітній обвинувачений перебуває на обліку в секторі ювенальної пробації м. Кривий Ріг з 10.02.2020 року і характеризується негативно.
З 16 вересня 2019 року неповнолітній обвинувачений перебуває у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради, характеризується посередньо, рівень розвитку відповідає віку обвинуваченого.
Згідно висновку судово-психатричної експертизи від 17.03.2020 року № 117 неповнолітній ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє на теперішній час легку розумову відсталість з порушенням поведінки. За своїм психічним станом в період часу інкримінованого йому діяння міг усвідомлювати свої дій (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час може усвідомлювати свої дій (бездіяльність) та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога не перебуває; перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2007 року з приводу легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності з порушенням поведінки.
Пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному, активне сприяння у розкритті злочину, вчинення злочину будучи неповнолітньою особою.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до абз. 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16 квітня 2004 року № 5 роз`яснено, що перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99 - 102 КК України.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, висновок органу пробації щодо неможливості виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі, позицію сторони обвинувачення та захисту, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 будучи раніше засудженим у неповнолітньому віці за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив повторний умисний злочин, суд дійшов висновку що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.3 ст. 185 КК України, проте на мінімальний строк з урахуванням пом`якшуючих обставин.
Підстав для застосування ст.ст. 75, 104 КК України та призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном, а також підстав для застосування ст. 69 КК України, судом не встановлено.
Підстав для застосування положень ч.4 ст.70 КК України і призначення покарання за сукупністю злочинів суд також не вбачає, оскільки ОСОБА_3 засуджується до покарання, що належить відбувати реально, а отже вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2020 року, яким ОСОБА_3 призначено покарання з випробувальним терміном, слід виконувати самостійно.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.
Строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту сплинув, питання щодо продовження перед судом не ставилось.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371,373-376 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання в порядку приведення вироку до виконання.
Речові докази: специфікація № 1 Дог.№ та чек № 25384 Повне товариство «Климчук і компанія» Ломбард капітал» - залишити в матеріалах кримінального провадження; музичну колонку «Havit HV-SK 592 ВТ» в корпусі чорного кольору, яка перебуває в камері схову Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1