Номер провадження:1-кс/521/5399/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 , про відвід судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження суду на розгляді під головуванням судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001625 від 11.05.2018 р. відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_3 , була подана заява про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду вказаного кримінального провадження, яку мотивував тим, що у вказаному кримінальному проваджені під головуванням суді ОСОБА_4 обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк який перевищує 60 днів. Що було предметом розгляду Одеським апеляційним судом, та визнано судом порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 вказує, що 26.09.2019 року рішенням суду під головуванням суді ОСОБА_4 його знову було арештовано, хоча на його переконання, для цього не було підстав.

Через відсутність судді ОСОБА_4 на робочому місці 20.11.2019 р. справу було передано іншому судді, яка продовжила строк тримання під вартою обвинуваченому.

Вказана обставина стала підставою для скасування ухвали від 20.11.2019 р. і як наслідок звільнення з під варти ОСОБА_3 14.01.20. Проте звільнення так і не відбулось через продовження ОСОБА_4 строку тримання 14.01.20 не зважаючи на те, що на думку обвинуваченого судді було достеменно відомо про розгляд Одеським апеляційним судом апеляційної скарги, у зв`язку з чим обвинувачений вважає, що суд не маючи підстав не дочекавшись і не забезпечивши право апеляційного розгляду продовжив дію строку запобіжного заходу. Також обвинувачений вказує, що залучення судом захисника за призначенням, для розгляду вказаного питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, не потребувало жодної невідкладності 14.01.2020 р.

В судове засідання суддя ОСОБА_4 , не з`явилася.

В судове засідання прокурор не з`явився.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 просив задовольнити заяву, про відвід судді.

Розглянувши заяву про відвід, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 75 КПК України:

1. Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

2. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Однак, вичерпного переліку обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, процесуальний закон не містить. Отже, особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути мотивованим.

Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права

Так у справі «Білуха проти України» зазначено, що наявність безсторонності, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Заявляючи відвід судді ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що підтвердженням упередженості судді слугує, на його думку, процесуальні рішення ухвалені суддею під час судового розгляду, зокрема при вирішені питання щодо застосування та продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема 14 січня 2020 року було продовжено строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_3 ,запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з цим, слід зазначити, що стороною захисту до Одеського апеляційного суду була подана скарга на вказану ухвалу від 14.01.2020 року, якою був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_3 .

За результатами апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено неповноти судового розгляду на яку посилався апелянт, оскільки на момент розгляду питання щодо доцільності продовження строку дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 в порядку ст. 331 КПК України, ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 20.11.2019 року, якою було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_3 до 18.01.2020 року, скасована не була.

Колегія суддів Одеського апеляційного суду прийшла до висновку, про часткове задоволення скарги, а саме змінила вказану ухвалу в частині визначення строку дії ухвали, та визначила строк дії вказаної ухвали до 13 березня 2020 року. В іншій частині ухвала залишена без змін.

Обвинуваченим не надано інформації та належних доказів на підтвердження існування можливих видимих ознак упередженості або необ`єктивності, а тому суд не може вважати такі сумніви об`єктивно виправданими.

Обставин, які передбачені ст. ст. 75, 76 КПК України та які б унеможливлювали участь судді ОСОБА_4 у згаданому кримінальному провадженні не встановлено, тоді як незгода учасників провадження з процесуальними рішеннями судді, зокрема щодо вирішення питання про застосування або продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, та залучення захисника для проведення окремої процесуальної дії, для розгляду вказаного питання, з метою не допущення порушення права на захист обвинуваченого, не є такими даними.

Посилання обвинуваченого, щодо упередженості та необ`єктивності судді, є його власними міркуваннями та не ґрунтуються на фактичних даних.

За таких обставин, заявлений обвинуваченим відвід є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , про відвід судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 , у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинувачуваного у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, справа №521/11318/18, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1