Справа № 991/7704/20
Провадження1-кс/991/7918/20
21 вересня 2020 року м.Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора від розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу,
У провадженні слідчого судді Вищого антикорупційного суду перебуває справа за клопотанням прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі - САП) ОСОБА_5 від 10.09.2020 року про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 .
До початку розгляду клопотання, через канцелярію суду, ОСОБА_3 подав заяву про відвід прокурора ОСОБА_5 .
Прокурор САП ОСОБА_5 , яка подала та підтримує клопотання про застосування запобіжного заходу, проявляє упередженість до ОСОБА_3 на протязі досудового розслідування та під час здійснення судового розгляду зазначеного клопотання.
Протягом досудового розслідування прокурор САП ОСОБА_5 всіма силами протидіє стороні захисту в її спробах повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Під час надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження сторона обвинувачення свідомо приховує від підозрюваного та захисника документи та відомості, які виключають кримінальну відповідальність та відповідно є підставою закриття кримінального провадження.
Ігноруючи обов`язки, покладені на прокурора статтею 36 КПК України, прокурор САП ОСОБА_5 сприяє внесенню в офіційні документи (клопотання, постанови тощо) та вносить сама завідомо неправдиві відомості.
Подане клопотання повністю не відповідало вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Останній запобіжний захід, застосовувався до ОСОБА_3 08.08.2018 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.08.2018 року дія якого завершилась 08.10.2018 року.
У подальшому старший слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звертався до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу в жовтні 2018 року. У задоволенні даного клопотання було відмовлено.
На момент подання вказаного вище клопотання до підозрюваного не було застосовано жодного запобіжного заходу. Цей факт був добре відомий стороні обвинувачення.
Не зважаючи на це, прокурор САП ОСОБА_5 , з метою здійснення тиску на підозрюваного безпідставно та умисно здійснювала затягування розгляду справи слідчим суддею за вказаним вище клопотанням.
Суд розглядав цю справу 20.08.2020 року, 26.08.2020 року, 03.09.2020 року та 09.09.2020 року.
Розуміючи незаконність поданого за погодженням прокурора САП ОСОБА_5 клопотання, остання вже 07.09.2020 року направила ОСОБА_3 повістку про виклик для отримання нового клопотання про застосування запобіжного заходу.
Водночас, на дату вручення підозрюваному повістки про виклик для вручення нового клопотання прокурор САП ОСОБА_5 наполягала на розгляді попереднього клопотання.
Лише 09.09.2020 року прокурором САП ОСОБА_5 було подано заяву про повернення вказаного клопотання без розгляду.
Всі вищенаведені факти свідчать про те, що прокурор САП ОСОБА_5 діє упереджено, та лише з метою притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, за злочин, який він не скоював.
Згідно п.3 ч.1 ст. 77 КПК України «прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості».
Враховуючи наведене, просив здійснити відвід прокурора САП ОСОБА_5 .
У судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити. Надав пояснення аналогічні тим, які викладені у заяві. Додатково, як підставу для відводу, зазначив, що звернувся 21.09.2020 із заявою у якій ініціював дисциплінарне провадження відносно прокурора САП ОСОБА_5 .
Адвокат ОСОБА_4 заяву про відвід прокурора САП просив задовольнити. Вважає, що є достатні підстави вважати, що прокурор є зацікавленим, оскільки неодноразово звертався із клопотаннями про обрання запобіжного заходу.
Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, надала пояснення, у яких повідомила, що ніяких перешкод у реалізації прав ОСОБА_3 нею не вчинялися. Про ініціювання дисциплінарного провадження дізналася у судовому засіданні, тому ця обставина не може бути підставою для відводу. Крім того ініціювання дисциплінарного провадження є правом ОСОБА_3 і така заява жодним чином не впливає на її зацікавленість у кримінальному провадженні, як процесуального керівника.
Зазначила, що ОСОБА_3 не наведено жодного доказу, який би підтверджував її зацікавленість, як прокурора.
Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши копію ухвали Печерського районного суду м. Києва від 08.08.2018; копію ухвали Печерського районного суду м. Києва від 30.10.2018; копію клопотання детектива НАБУ ОСОБА_6 ; копію повістки про виклик від 07.09.2020; копію заяви прокурора про повернення клопотання; копію ухвали ВАКС від 09.09.2020, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Підставами відводу прокурора є положення ст. 77 КПК України. Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник, як на підставу відводу посилається на те, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Згідно частини 3-5 статті 80 КПК України заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заява про відвід під час досудового розслідування подається одразу ж після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.
Розглядаючи підстави для відводу слідчий суддя бере до уваги два критерії: об`єктивний та суб`єктивний.
Суб`єктивний критерій має визначатися на підставі особистих переконань та поведінки конкретного прокурора у конкретній справі - тобто, прокурор не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у прокурора достатні гарантії для того, щоб виключити будь-яку зацікавленість, що може бути перевірена.
Як підставу для відводу ОСОБА_3 називає те, що прокурор не надавав матеріали досудового розслідування для ознайомлення у кримінальному провадженні, свідомо приховувала документи та відомості, які виключали кримінальну відповідальність; подано клопотання про зміну запобіжного заходу, коли запобіжний захід не було обрано, а згодом про застосування запобіжного заходу. Все це, на думку ОСОБА_3 свідчить про упередженість до нього з боку прокурора САП.
Ненадання матеріалів досудового розслідування відповідно до ст. 221 КПК України не може безумовно свідчити про упередженість прокурора. Відповідно до ч. 1 ст. 35 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином, визначати, які матеріали можливо надавати або не надавати знаходиться у віданні прокурора. У випадку, якщо прокурор зловживає цим правом, сторона не позбавлена можливості оскаржувати таку бездіяльність у передбачений КПК України порядок.
Відносно поданих клопотань про обрання або зміну запобіжного заходу особі, слідчий суддя також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 192 КПК України це є правом прокурора звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи. Прокурор та детектив за погодженням із прокурором у клопотанні посилаються на певні ризики, які вважають, що вони існують і доводять їх вагомість, поряд із іншими обставинами перед судом. Враховуючи наведене, сам факт неодноразового звернення до суду із клопотаннями не може свідчити про упередженість прокурора. Це стосується і подання певних відомостей про майновий стан особи тощо. Оскільки у випадку, якщо прокурор не доведе існування певних ризиків та обґрунтованість клопотання, суд повинен постановляти ухвалу керуючись положеннями ст. 194 КПК України.
З огляду на наведене, слідчому судді не були надані належні та переконливі докази того, що прокурор ОСОБА_5 проявляє особисту зацікавленість у кримінальному провадженні або особисту прихильність до учасників кримінального провадження, яка могла б бути перевірена. Тому суб`єктивний критерій визначення упередженості прокурора не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.
Оцінюючи підстави відводу прокурора з точки зору об`єктивного критерія щодо упередженості прокурора САП тобто чи були у прокурора достатні гарантії для того, щоб виключити будь-яку зацікавленість, що може бути перевірена, слідчий суддя звертає увагу, що будь-яких даних які б свідчили про те, що на прокурора САП ОСОБА_5 здійснювався вплив з боку інших осіб або прокурор спілкується у позапроцесуальний спосіб із учасниками кримінального провадження, у суду відсутні.
Прокурор САП ОСОБА_5 відповідно до постанови від 19.08.2020 про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні, входить до групи прокурорів, а тому є повноваженим прокурором у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи наведене, підстав для відводу прокурора, у судовому засіданні не встановлено.
З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 77, 81, 303, 309, 372 КПК України, суд, -
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1