КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1844/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «СП «СІГМА-Київ», адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СП «СІГМА Київ» (), відкритих в ФГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПО АТОЩАД М.КИЇВ (МФО 322669) № НОМЕР_1 (код 980 гривня), № НОМЕР_2 (код 980 гривня).

Цією ж ухвалою заборонено розпоряджатися грошовими коштами, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, що знаходяться на вказаних рахунках.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення конфіскації майна.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник власника майна ТОВ «СП «СІГМА-Київ», адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри. Вказує, що діяльність ТОВ «СП «СІГМА-Київ» не є об`єктом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, що підтверджується Витягом з ЄРДР. Апелянт зауважує, що грошові кошти, на які накладено арешт, є власністю юридичної особи, конфіскація майна якої не може бути застосована у випадку притягнення одного з її учасників до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 212 КК України. Додає, що ототожнення власності юридичної особи, одним з бенефіціарних власників якого є підозрюваний, з особистим майном підозрюваного, є помилковим.
Також автор апеляційної скарги вказує про не співмірність вжитих судом заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 212 КК України на суму 11 641 211, 01 грн. та зазначає про відсутність у повідомленні про підозру ОСОБА_8 посилання на ТОВ «СП «СІГМА-Київ». Апелянт додає, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14.02.2020 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді застави та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Далі в апеляційній скарзі адвокат звертає увагу суду на те, що основними видами діяльності товариства є надання в оренду власного нерухомого майна. Стверджує, що товариство не має відношення до даного кримінального правопорушення та додає, що арешт майна зупинив виконання укладених товариством контрактів.
Одночасно автор апеляційної скарги ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обгрунтування причин пропуску цього строку вказує, що ухвала слідчого судді постановлена без виклику у судове засідання власника майна та про її наявність стало відомо за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень 24.02.2020.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що власник майна та його представник участіу судовому засіданні не приймали, зі змістом оскаржуваної ухвали слідчого судді ознайомилися 24.02.2020 за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання апелянта щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, наведених у ньому, підлягає задоволенню, оскільки цей строк пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційна скарга неодноразово призначалась до розгляду, так, судове засідання призначено на 04 серпня 2020 року, проте апелянт та прокурор не прибули, поважність причин неявки суду не повідомили. Враховуючи наведені обставини та відсутність клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності сторін, явка яких не є обов`язковою, згідно КПК України.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні прокуратури міста Києва перебувають матеріали кримінального провадження №0000068, відомості про яке 28.07.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК України.

12.02.2020 прокурор відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СП «СІГМА-Київ» (), відкритих в ФГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПО АТОЩАД М.КИЇВ (МФО 322669) № НОМЕР_1 (код 980 гривня), № НОМЕР_2 (код 980 гривня), яке ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року задоволено.

Разом з цим, з таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, власник майна, на яке слідчим суддею накладено арешт, а саме ТОВ «СП «СІГМА-Київ», на даному етапі досудового розслідування у даному кримінальному провадженні має статус третьої особи, провадження стосовно зазначеного товариства не здійснюється, у зв`язку із чим відсутні підстави для накладення арешту на наведене в клопотанні майно, яке належить товариству, саме з метою його конфіскації.
Важливим буде зауважити, що у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_8 , тоді як арешт прокурор просить накласти на майно юридичної особи, яка не має нести відповідальність за його дії.
Відповідно до положень п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачена можливість накладення арешту на майно третіх осіб, з метою забезпечення речових доказів або спеціальної конфіскації, проте прокурор такої мети арешту в клопотанні не наводив та не доводив обґрунтованість таких вимог, що виключає можливість накладення арешту з метою, яка не була зазначена у клопотанні про арешт майна.
Також колегія суддів звертає увагу, що копії матеріалів, доданих прокурором до клопотання, не завірені у передбачений Законом спосіб, у зв`язку із чим не можуть бути підставою для жодних висновків щодо обставин викладених у клопотанні.
Таким чином, на переконання колегії суддів, ініціатор клопотання, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. В свою чергу, колегія суддів наявності таких доказів не вбачає.
Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведених порушень КПК України, є передчасними, з урахуванням підстав для скасування ухвали, які наведені вище.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Поновити представнику власника майна ТОВ «СП «СІГМА-Київ», адвокату ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «СП «СІГМА-Київ», адвоката ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СП «СІГМА-Київ» (), відкритих в ФГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПО АТОЩАД М.КИЇВ (МФО 322669) № НОМЕР_1 (код 980 гривня), № НОМЕР_2 (код 980 гривня), скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про арешт майна.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4