Справа № 307/1150/20
Провадження № 1-кп/307/626/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, кримінальне провадження за № 0000048, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, загальною середньою освітою, одруженого, має одну дитину,сезонного робітника, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
13.01.2020 р., близько 23-ї год., ОСОБА_6 , шляхом пошкодження дверей недобудованого будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , проник у середину звідки викрав мультиварку фірми «Wellberg WB 106», вартістю 480.50 грв., відеоплеєр фірми «LG», вартістю 516.30 грв., електрочайник фірми «Maxima MK-G 461», вартістю 301.50 грв., ультрафіолетову лампу для сушки нігтів фірми «Salon professional», вартістю 377 грв., 24 тюбики з фарбою фірми «CHinjoo» та дві пляшки парфумів фірми «Christian Lacroix», вартість яких визначити не можливо, підодіяльник та дві наволочки, вартістю 356 грв., три наволочки, вартістю 405 грв., рушник, вартістю 60 грв., чим завдав потерпілому матеріальні збитки на суму 2496.30 гривень.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч. 3 КК України по кваліфікуючій ознаці таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Разом із обвинувальним актом суду було надано угоду про визнання винуватості від 17.04.2020 р., що укладена між обвинуваченим та прокурором на підставі ст. 472 КПК України. Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_6 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 185 ч. 3 КК України та призначення покарання, при умові, що ОСОБА_6 визнає свою вину. В такому випадку сторони згідні із призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та звільненням обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з визначенням іспитового строку та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

ОСОБА_6 зрозумілі наслідки укладення та затвердження цієї угоди передбачені ст. 473 КПК України і він розуміє наслідки невиконання даної угоди передбачені ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст. 185 ч. 3 КК України. Просив затвердити зазначену угоду.

Потерпілий у судовому засіданні показав, що обвинувачений повністю відшкодував йому завдану шкоду і він не заперечує щодо затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Захисник не заперечує щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 474 ч. 7 КПК України відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Суд встановив, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалено вирок, так як умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Відповідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експерта, які згідно ст. 124 ч. 2 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави, тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_6 витрат за проведення експертиз в дохід держави у сумі 5652.36 грв.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 373, 374, 469, 470, 472-474 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.04.2020 р., укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000048 від 14.01.2020 р. між прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного йому покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 повторно не обирався.

Речові докази: мультиварку фірми «Wellberg WB 106», відеоплеєр фірми «LG», електрочайник фірми «Maxima MK-G 461», ультрафіолетову лампу для сушки нігтів фірми «Salon professional», 24 тюбики з фарбою фірми «CHinjoo», дві пляшки парфумів фірми «Christian Lacroix», підодіяльник, п`ять наволочок, рушник залишити у потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати у сумі 5652 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят дві) гривні 36 коп. за проведення експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1