Справа № 646/59/19
№ провадження 1-кп/646/268/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2020 м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальні акти у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002782 від 30.11.2018, № 002805 від 04.12.2018 стосовно обвинуваченого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селище Трійчате (Комсомольське), Первомайського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, розлучений, має неповнолітнього сина, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактичного мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,
раніше судимого:

02.09.1993 Кегичівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 142 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 46-1 КК України з відстроченням вироку на 2 роки;

26.11.1997 Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 206 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.46-1 КК України з відстроченням вироку на 2 роки. Повернутий до місць позбавлення волі 21.09.1998 на підставі постанови Кегичівського районного суду Харківської області;

30.11.1998 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 21.09.2001 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

08.04.2004 Кегичівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

20.03.2007 Кегичівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ст.ст. 70,71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 10.07.2009 умовно достроково звільнений на невідбуту частину покарання 01 рік 1 місяць 16 днів;

25.01.2011 Кегичівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 383, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 25.02.2013 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

19.08.2013 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

15.04.2015 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки, звільнений 13.05.2017 на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова у зв`язку з відбуттям строку покарання;

21.03.2019 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, звільнений 30.07.2019 з Диканівської ВК Харківської області (№ 12) у зв`язку з відбуттям строку покарання,

засудженого 30.01.2020 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
29.11.2018 близько 15?00 год. ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 43 по вул. Заводській в м. Харкові, діючи умисно, повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання злочинних наслідків, переконав раніше знайому ОСОБА_7 дати йому її мобільний телефон для здійснення дзвінка, який пообіцяв повернути відразу після закінчення розмови. ОСОБА_7 , будучи впевнена в добросовісності ОСОБА_6 , добровільно передала йому свій телефон ТМ SUMSUNG GALAXY J3, вартістю 1 473, 00 гривень. Після завершення розмови ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, повернув на сусідню вулицю і зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на свій розсуд, причинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1 473, 00 гривень.
Крім того 30.11.2018 в денний час доби ОСОБА_6 знаходячись в м. Харкові, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, через всесвітню мережу Інтернет в одному з інтернет-магазинів (в якому саме в ході досудового розслідування не встановлено) замовив у невстановленої особи психотропну речовину - PVP, розплатившись через електронну систему розрахунків, після чого отримав повідомлення від невстановленої особи, з інструкціями того, де він зможе забрати замовлення.
Того ж дня, приїхавши за вказаною в повідомлені адресою, ОСОБА_6 знайшов посилку (закладку), в якій знаходилась психотропна речовина PVP, тим самим усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, незаконно придбав психотропну речовину - PVP для власного вживання без мети збуту.
30.11.2018, приблизно о 19?30 год. ОСОБА_6 незаконно зберігаючи при собі психотропну речовину - PVP, прийшов до будинку № 43-А по вул. Валдайській в м. Харкові, де був зупинений працівниками Національної поліції, які в присутності двох понятих в ході огляду виявили та вилучили у ОСОБА_6 два полімерні пакети з порошкоподібною речовиною блакитного кольору маса якої складає 0,2074 грам.

Таким чином, ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав без мети збуту психотропну речовину - PVP, що віднесена до психотропних речовин, обіг яких заборонено згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих, та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу».
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у даних кримінальних правопорушеннях, надав пояснення про обставини їх скоєння, як вказано вище. Розкаявся у скоєному.
Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Попередньо суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_6 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, добровільності та істинності його позиції а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, визнав за можливе розглянути дане об`єднане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого та процесуальних документів щодо судових витрат та речових доказів.
Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинуваченого повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії
- за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно;
- за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.
Судом вивчено дані, що характеризують особу обвинуваченого, відповідно до яких він неодноразово судимий, офіційно не працює, розлучений, має неповнолітнього сина, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання суд вважає рецидив злочинів.

Призначаючи покарання, суд враховує положення ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є проступком та нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень засудження ним своєї поведінки, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину, фактичні обставини справи.

Суд вважає необхідним і достатнім з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді обмеження волі.

Саме таке покарання буде сприяти меті призначення покарання.

Суд також враховує, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення за даним об`єднаним кримінальним провадженням до постановлення 30.01.2020 попереднього вироку Комінтернівським районним судом м. Харкова, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі (початок відбування покарання згідно вироку рахувати з 28.01.2020), тому вважає правильним призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування до ОСОБА_6 не застосовувались.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлялися.
Судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі;
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного даним вироком, та покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.01.2020, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.
Строк відбуття покарання рахувати з 26.11.2020.

У строк відбуття остаточно призначеного покарання зарахувати покарання частково відбуте за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.01.2020 у період з 28.01.2020 по 25.11.2020.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.12.2018 та від 06.12.2012 скасувати.
Стягнути з ОСОБА_6 у прибуток держави витрати за проведення експертизи № 4515 від 17.12.2018 у сумі 429, 00 грн та експертизи № 3319 від 15.01.2019 у сумі 1 287, 00 грн.
Речові докази:
- два полімерний пакети з кристалічною речовиною блакитного кольору, які у своєму складі містить особливо небезпечний наркотик Р?Р знищити;
- телефон ТМ SUMSUNG GALAXY J3 вважати повернутим власнику ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1