Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1кп/758/1343/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2020 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2020 року за №0000834 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И В :
05.10.2020 року приблизно о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини «РVР», для власного вживання без мети збуту, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи електронний термінал «Easу pay», перерахував грошові кошти у розмірі 260 гривень на електронний гаманець невстановленій слідством особі. У подальшому ОСОБА_3 отримав інформацію про місцезнаходження психотропної речовини.
У той же день, 05.10.2020 приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 прибувши за адресою, яку йому повідомили через мережу Інтернет, а саме м. Київ, вул. Вишгородська, 33-А біля дерева у траві знайшов зіп-пакет, в якому була особливо небезпечна психотропна речовина «PVP».
Після цього, ОСОБА_3 незаконно придбану психотропну речовину - «PVP» поклав до лівої кишені куртки, яка була одягнена на ньому, чим розпочав її незаконно зберігати при собі без мети збуту, з метою власного вживання.
05.10.2020 року приблизно о 04 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ вул. Вишгородська, 33-А, працівниками поліції затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого під час особистого обшуку у правій кишені куртки, яка була одягнена на ньому, виявлено та вилучено зіп-пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-20/51902-МРВ від 01.12.2020 року у наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору виявлено особливе небезпечну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в наданій речовин становить 0,545 г.
PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 „Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, „Списком №1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено в „Таблиці І, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Згідно наказу № 634 від 29.07.2010 року Міністерства охорони здоров`я України, „Про внесення змін до наказу МОЗ від 01.08.2000 № 188 встановлене, що до 0,15 г PVP, є невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 г., є великим розміром 15,0 і більше , є особливо великим розміром.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).
Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконного придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, є доведеною поза розумним сумнівом.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке в силу вимог ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу вимог ст.89 КК України, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, його відношення до вчиненого, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, та вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції частини першої статті 309 КК України у виді обмеження волі.
Водночас, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, критичне ставлення до вчиненого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливі без відбування покарання, та вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку. Крім цього, з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його іспитового строку на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
Суд вважає, що у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу саме така міра покарання є справедливою, необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Запобіжний захід відсутній.
У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України суд також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно з ст.100 КПК України речовий доказ психотропну речовину PVP, масою 0,545 г, що запакована в експертний поліетиленовий пакет №2587702, вилучену у ОСОБА_3 , яка зберігається у камері схову речових доказів Подільського управління поліції ГУНП у м.Києві знищити.
Відповідно до ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за залучення експерта у розмірі 1 307 грн. 60 коп.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1