Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 жовтня 2020 року

м. Київ
справа № 234/15030/20

провадження № 51-4757 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 16 вересня 2020 року у кримінальних провадженнях, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 та № 0000031,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 4 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо невизнання потерпілим та зобов`язання уповноважених осіб ДБР визнати його потерпілим у кримінальних провадженнях № 0000030 та № 0000031.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 16 вересня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого судді суду першої інстанції.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушив питання про перевірку ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
За змістом ст. 310 та ч. 4 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) ухвала слідчого судді не є предметом перегляду суду касаційної інстанції, оскільки вона не входить до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
Що стосується касаційної скарги в частині оскарження ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , то хоча зазначене рішення і є предметом перегляду суду касаційної інстанції, однак суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на нижченаведене.
Як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення про необхідність відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді постановлено на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, яка передбачає, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Так, статтями 307 та 309 КПК встановлено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. При цьому вказаними статтями не передбачено можливості оскаржити ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Таким чином, оскільки ухвала слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 4 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо невизнання потерпілим та зобов`язання уповноважених осіб ДБР визнати його потерпілим у кримінальних провадженнях № 0000030 та № 0000031 не входить до переліку, визначеного ст. 309 КПК, і не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, тому рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, а отже підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 , на думку колегії суддів Верховного Суду, відсутні.
За таких обставин, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд діяв у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Враховуючи викладене і керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 16 вересня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3