Справа № 357/9987/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2020 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження за № 0000225 від 27.07.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що 21.07.2020 ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив заволодіти грошовими коштами невідомої особи, шляхом обману, що полягало у продажі лікарських препаратів, за більшою ціною від реальної їх ринкової вартості.

Того ж дня, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 зателефонував до ОСОБА_6 , де представившись кваліфікованим лікарем, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, запропонував останній придбати товар, під видом лікарських препаратів, за грошові кошти в сумі 20 000,00 гривень та 500 доларів США (курс НБУ станом на 27.07.2020 27,7559 грн.), що в еквіваленті становить 13877,95 гривень, на що остання погодилася.

27.07.2020 точного часу не встановлено ОСОБА_3 приїхав до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , де передав останній вітаміни та харчові добавки, під видом лікарських препаратів від онкології, при цьому потерпіла ОСОБА_6 , будучи введеною в оману, не усвідомлюючи дійсний злочинний намір ОСОБА_3 , передала останньому обумовлені грошові кошти.

Своїми шахрайськими діями ОСОБА_3 заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 , якими розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив останній майнової шкоди на загальну суму 33877,95 гривень.

Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 190 КК України, розкаювався та пояснив, що дійсно він 21.07.2020 перебуваючи за місце свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де вирішив шляхом обману, яке полягало у продажі лікарських препаратів, за більшою ціною від реальної їх ринкової вартості продати харчові добавки, під виглядом лікарських препарати. В зазначений день ОСОБА_3 зателефонував до ОСОБА_6 , якої представившись кваліфікованим лікарем, запропонував придбати товар, під видом лікарських препаратів, за грошові кошти в сумі 20 000,00 гривень та 500 доларів США, на що остання погодилася. Після чого 27.07.2020 точного часу ОСОБА_3 не пам`ятає, останній приїхав до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , де передав потерпілій ОСОБА_6 вітаміни та харчові добавки, під видом лікарських препаратів від онкології, при цьому потерпіла ОСОБА_6 , вважаючи, що придбає лікарські препарати, передала ОСОБА_3 обумовлені грошові кошти.

В судовому засіданні ОСОБА_3 розкаювався у вчиненні зазначеного кримінального проступку та просив призначити йому мінімальне покарання.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального проступку просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю. Незважаючи на наявність зазначеної заяви суд на судове засідання викликав потерпілу ОСОБА_6 до суду.

Так, у порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без потерпілої ОСОБА_6 , так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у світлі норм ст. 91 цього ж Кодексу.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальним правопорушенням, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки останній вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, судом встановлена обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме визнання вини, добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, ОСОБА_3 на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває.

Таким чином суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_3 у межах встановлених у санкції частини 1 статті 190 КК України, а саме у виді громадський робіт.
Так, суд приходить до висновку про можливість перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, оскільки зазначене покарання відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді громадських робіт є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних проступків).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався, отже до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно останнього не обирати, оскільки підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України. Цивільний позов у справі відсутній.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двохсот) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме мобільний телефон марки «ASTRO» IMEI 1: НОМЕР_1 з сім картками, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_3 , як власнику майна.

Дев`яносто вісім таблеток «NOW C-500», які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1