Провадження №1-кс/127/9599/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого: 05.12.2007 Новомосковським міським судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 190, ст. 104 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 02.06.2008 Дзержинським районним судом м. Харків за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 05.05.2010 Солом`янським районним судом м. Київ за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі; 16.03.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 17.05.2019 Приморським районним судом м. Одеси за ч. ч. 3, 4 ст. 190, ст. 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи ряд не знятих і не погашених судимостей, в тому числі за вчинення злочинів, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, за вироком Приморського районного суду міста Одеси від 17.05.2019, маючи умисел відшукати жінку для того, щоб у подальшому заволодіти її майном, 29.06.2020 познайомився в Інтернет мережі через сайт знайомств із потерпілою ОСОБА_6 , та користуючись її довірою з 15.07.2020 почав спільно проживати з нею за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, знаходячись за місцем спільного проживання за вищевказаною адресою, в період часу з 28.06.2020 по 24.09.2020, використовуючи паспортні дані ОСОБА_6 , а саме фотозображення паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Іллінецьким РВ УМВС України у Вінницькій області від 15.05.2012, та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера № НОМЕР_2 , в Інтернет мережі оформив 54 онлайн-заявки на кредити на загальну суму близько 89 889 гривень. В подальшому ці заявки було схвалено та на банківську карту АТ КЗ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , оформлену на ім`я ОСОБА_6 та до якої ОСОБА_5 мав доступ та знав пароль, було зараховано грошові кошти.

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що повертати їй майно не буде, умисно, повторно заволодів грошовими коштами в сумі близько 89 889 грн., розпорядившись ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_5 , маючи ряд не знятих і не погашених судимостей, в тому числі за вчинення злочинів, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, за вироком Приморського районного суду міста Одеси від 17.05.2019, маючи умисел відшукати жінку для того, щоб в подальшому заволодіти її майном, 29.06.2020 познайомився в Інтернет мережі через сайт знайомств із потерпілою ОСОБА_6 , та користуючись її довірою з 15.07.2020 почав спільно проживати з нею за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи 27.07.2020 в квартирі за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 помітив належні ОСОБА_6 золотий ланцюжок 500 проби вагою 11,97 г., ладанку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 3,04 г., та ноутбук НР 8260ngw (загальна вартість вказаних речей становить близько 18 475 гривень) та в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на скоєння крадіжки чужого майна.

В подальшому в період часу з 27.07.2020 до 05.08.2020, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, підбурюваний жагою до легкого збагачення, таємно, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав вищевказані золотий ланцюжок, ладанку та ноутбук.

У подальшому, залишивши місце вчинення злочину, ОСОБА_5 здав вказані ланцюжок, ладанку та ноутбук до ломбардів ПТ «Ломбард «Заставно-кредитний дім» та ПТ «Найкращий ломбард» Богдан Ю.М. і Компанія», таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 18 475 гривень.

Крім того, ОСОБА_5 12.09.2020 близько 11:00 год., перебуваючи разом із ОСОБА_6 за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , почав конфліктувати з останньою через те, що вона хотіла з ним розійтись. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_6 з метою її залякування для продовження їх відносин та подальшого збагачення за рахунок потерпілої.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, всупереч волі ОСОБА_6 , маючи на меті змусити останню залишитися з ним для того, щоб продовжити збагачуватись за її рахунок, ОСОБА_5 заборонив ОСОБА_6 покидати вказану квартиру, при цьому погрожуючи застосуванням ножа, який був у нього.

Після чого ОСОБА_5 , всупереч волі ОСОБА_6 , наказав їй вийти з помешкання та сісти до автомобіля «Фольксваген Джетта» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 . ОСОБА_6 , побоюючись висловлених погроз, виконала наказ ОСОБА_5 , після чого останній, сівши за кермо зазначеного автомобіля, вивіз її в ліс неподалік с. Сальник Калинівського району Вінницької області, де продовжив її утримувати проти її волі приблизно до 15:00 год. Впродовж указаного часу, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , з метою приниження честі та гідності потерпілої та спричинення їй моральних та фізичних страждань, користуючись фізичною перевагою над нею та її неможливістю чинити активний опір, змусив її роздягнутись до трусів, продовжуючи погрожувати при цьому застосуванням ножа, тобто створюючи загрозу спричинення тілесних ушкоджень, небезпечних для здоров`я потерпілої. Після чого, коли ОСОБА_6 була у безпорадному стані внаслідок його протиправних дій, почав проводити ножем по її обличчю та шиї, погрожуючи знівечити обличчя, відрізати вухо, носа або голову. В подальшому, упевнившись у досягненні мети продовжувати збагачуватись за рахунок ОСОБА_6 , ОСОБА_5 перевіз її за місцем спільного проживання.

Крім того, 12.09.2020 ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на вчинення протиправних дій відносно ОСОБА_6 , з метою залякати її та примусити всупереч її волі відмовитись від рішення розійтись із ним, перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , дочекавшись, доки ОСОБА_6 залишиться сама та задля підкріплення реальності своїх погроз, вирішив вчинити катування ОСОБА_6 .
Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно із якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, почав виражатись в адресу ОСОБА_6 словесні погрози позбавити її життя, знівечити обличчя або нанести інші тілесні ушкодження із застосуванням ножа, який був у нього.
Після цього ОСОБА_5 , використовуючи свою фізичну перевагу, наніс ОСОБА_6 удар в область її голови, заподіявши потерпілій фізичний біль, та, продовжуючи погрожувати фізичною розправою, наказав ОСОБА_6 сісти до автомобіля «Фольксваген Джетта» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 . ОСОБА_6 , побоюючись висловлених погроз, виконала наказ ОСОБА_5 , після чого останній, сівши за кермо зазначеного автомобіля, вивіз її в ліс неподалік с. Сальник Калинівського району Вінницької області.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , з метою приниження честі та гідності потерпілої та спричинення їй моральних страждань, користуючись фізичною перевагою над нею та її неможливістю чинити активний опір, змусив її роздягнутись до трусів, погрожуючи при цьому застосуванням ножа. Після чого, коли ОСОБА_6 була у безпорадному стані внаслідок його протиправних дій, почав проводити ножем по її обличчю та шиї, погрожуючи знівечити обличчя, відрізати вухо, носа або голову, завдаючи цими діями ОСОБА_6 сильних моральних страждань.
В ході досудового розслідування, при всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, 30 вересня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів, способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, таке, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань; ч. 1 ст. 127 КК України, катування, тобто умисне заподіяння морального страждання шляхом інших насильницьких дій з метою залякування потерпілого.

Слідчий вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які визначені ст. 177 КПК України, а саме в даному випадку: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення,.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому необхідно застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пункт 5 ч.2 ст. 183 КПК України регламентує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З оглянутих матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 є особою раніше судимою, підозрюється у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Наведене дає підстави для вирішення питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 саме у вигляді взяття під варту.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Так, на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення обґрунтована, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом прийняття заяв про вчинені кримінальні правопорушення; протоколом допиту потерпілої; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілої; протоколом огляду документу; протоколом огляду предмету; протоколами допитів свідків; іншими матеріалами кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, не має постійного місця роботи; а також слідчий суддя враховує матеріальний стан, стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

В судовому засіданні прокурором було доведено ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального праворушення середньої тяжкості, не має постійного місця роботи та джерела доходів, не має стійких соціальних зв`язків, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, тому є всі підстави вважати, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

-Крім того, з врахуванням характеру кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , а також того, що на даний час проводяться слідчі (розшукові) дії направлені на виявлення та фіксацію доказів, які можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду, слідчий суддя вбачаєт наявні підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за доцільне не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насильства.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто з 17-15 год. 30.09.2020 р. до 17-15 год. 28.11.2020р.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя