Справа № 761/3265/21
Провадження № 1-в/761/79/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання захисника засудженого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання,

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання.

В клопотання зазначено, що ОСОБА_2 вироком Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. 31 жовтня 2017 року ОСОБА_2 було затримано та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишався без змін до моменту набрання вироком Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року законної сили, а саме до 11 травня 2019 року. Таким чином, в період з 31 жовтня 2017 року по 11 травня 2019 року відносно ОСОБА_2 є строком попереднього ув`язнення згідно пунктів «а», «б», «в» абзацу 4 частини 5 статті 72 КК України.

Крім того, захисник ОСОБА_3 зазначає, що при постановленні вироку відносно ОСОБА_2 від 11 квітня 2019 року Оболонським районним судом м. Києва було не вірно застосовано положення ст.72 КК України та не зараховано строк, в який вирок набирає законної сили.

Вказує, що на даний час ОСОБА_2 відбуває покарання в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

У своєму клопотання адвокат ОСОБА_3 , який є захисником засудженого ОСОБА_2 просить зарахувати у строк відбування покарання засудженого ОСОБА_2 строк попереднього ув`язнення а саме за період 31 жовтня 2017 року по 11 травня 2019 року підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Дослідивши клопотання, та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч.2 ст.539 КПК України питання, пов`язані з виконанням вироку, покладені на суди, в межах територіальної юрисдикції засуджений відбуває покарання, або на суд, який ухвалив вирок.

Крім того, ч. 2 ст. 43 КПК України передбачено, що засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.

Однак, до клопотання адвокатом ОСОБА_3 не долучено копію обвинувального вироку суду стосовно засудженого ОСОБА_2 , який був би оформлений, як це передбачено Інструкцією з діловодства у місцевих загальних судах та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814, зокрема містив відмітку про набрання ним законної сили, свідчить про невідповідність такого клопотання нормам КПК України та позбавляє суд до якого подано таке звернення перевірити питання його підсудності саме даному місцевому суду.

В клопотанні захисника засудженого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , зазначено, що ОСОБА_2 відбуває покарання, призначене йому вироком Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року у виді 5 років позбавлення волі в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Однак на підтвердження вказаного адвокатом ОСОБА_3 надано довідку від 29 грудня 2020 року, за підписом начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 , з якої вбачається що засуджений ОСОБА_2 утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» та рахується за Київським апеляційним судом. Тобто до клопотання не долучено жодних доказів того, що вказаний вирок Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року виконується в ДУ «Київський слідчий ізолятор», тобто що ДУ «Київський слідчий ізолятор» для ОСОБА_2 , відповідно до ст.11 КВК України, є установою відбування покарання.

Оскільки ДУ «Київський слідчий ізолятор», знаходиться на території Шевченківського району м. Києва, тобто в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, тому не підтвердження факту відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_2 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» позбавляє суд до якого подано таке звернення перевірити питання його підсудності саме даному місцевому суду.

Враховуючи вище викладене та положення ст. 539 КПК України, клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_2 , підлягає поверненню заявнику з роз`ясненням того, що таке повернення, не позбавляє права повторного звернення до суду з долученням необхідних документів на підтвердження вищевказаних обставин.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника засудженого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання - повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1