Справа № 182/4377/20
Провадження № 1-кс/0182/946/2020
У Х В А Л А
Іменем України

31.07.2020 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за кримінальним провадженням № 0001882 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 121 КК України,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,-

УСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію за ч.1 ст. 121 КК України, яке мотивоване наступним:

29.07.2020 приблизно о 20.00 годині ОСОБА_4 разом зі своїм товаришем ОСОБА_7 , цивільною дружиною останнього ОСОБА_8 та матір`ю останньої ОСОБА_9 знаходилися за місцем мешкання останніх за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивали алкогольні напої.

В ході вживання горілчаних виробів між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих, неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 29.07.2020 близько о 20.20 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, не маючи наміру заподіяння смерті, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, кухонним ножем, який взяв зі столу та тримаючи в правій руці, наніс ОСОБА_7 один удар в область черева, чим заподіяв останньому, згідно довідки наданої КЗ «Нікопольська міська лікарня №1» ДОР за вихідним №46 від 30.07.2020 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини, без поранення внутрішніх органів.

Після чого, потерпілого ОСОБА_7 доставлено до реанімаційного відділення КЗ «Нікопольська міська лікарня №1» ДОР», де йому надано медичну допомогу.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Причетність ОСОБА_4 в скоєні ним суспільно небезпечного діяння, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків, протоколом огляду місця події та іншими письмовими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що для забезпечення належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування та розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді, необхідне забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив тяжкий злочин та усвідомлює, що у разі доведеності його вини за даний злочин може понести покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років;

незаконно впливати на свідків, так як перебуває з ними в тісних дружніх стосунках, у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про незаконний вплив прокурору або суду.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 може впливати на свідків та потерпілого його задокументованої злочинної діяльності, з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та суді та покинути відомі слідству його можливі місця перебування;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 комусь на поруки, що виключає можливість передачі його на поруки;

- враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насилля, то відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України виключається можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави;

- ОСОБА_4 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вищевикладене та те, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, тому виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.
Прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення клопотання про обрання запобіжного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник зазначив, що вина обвинуваченого не доведена, ризики, на які посилається слідчий нічим не обґрунтовані, ОСОБА_4 має постійне місце проживання,

Вислухавши підозрюваного, захисника, прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

29 липня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Підозра, оголошена ОСОБА_4 є обґрунтованою.

За думкою суду існує обґрунтований ризик того, що обвинувачений може чинити тиск на потерпілого та свідків його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та суді

Запобігання вказаному ризику без застосування запобіжного заходу неможливо.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, справу «Харченко проти України», справу «Комарова проти України» в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення;

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 має постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , працює, хоча офіційно не працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, суд вважає за можливе обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який зможе запобігти зазначеним ризикам.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити на два місяці.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.
Застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на ОСОБА_4 , обовязок зявлятися до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, утриматись від спілкування з потерпілим та свідками по провадженню.
ОСОБА_4 звільнити з-під варти негайно в залі суду.
Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській обл.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 30.09.2020 року.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1