Справа № 442/4087/20
Провадження № 1-кп/442/313/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001037 від 17.05.2020, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороблевичі Дрогобицького району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, офіційно не працевлаштованого, засудженого вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.01.2020 за ч. 1 ст. 186 КК України до 150 годин громадських робіт,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дрогобича Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.05.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_7 ,
потерпілий ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и в :
16.05.2020 о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , перебуваючи на перехресті вулиць Святого Юра та Трускавецької у місті Дрогобичі Львівської області, керуючись раптово виниклим умислом на відкрите викрадення чужого майна з застосуванням насильства, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повалили ОСОБА_8 на землю, нанесли йому декілька ударів ногами по тулубу та голові, чим заподіяли тілесні ушкодження у виді саден на лівій щоці, спинці носа зліва на здухвинній ділянці, синців на правій та лівій здухвинній ділянці, боковій поверхні грудної клітки зліва в ділянці п`ятого та шостого міжребер`я по середньо-паховій лінії, на лівій поперековій ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та відкрито викрали, з передньої лівої кишені штанів, належний йому телефон марки „Nokia моделі „TA 1034 IMEI 1 № НОМЕР_1 , IMEI 2 № НОМЕР_2 вартістю 220 гривень та з задньої лівої кишені штанів гроші в сумі 140 гривень, чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 360 гривень.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, повністю погодився з викладеними в обвинувальному акті обставинами інкримінованого йому кримінального правопорушення. Додатково просив застосувати до нього домашній арешт.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, повністю погодився з викладеними в обвинувальному акті обставинами інкримінованого йому кримінального правопорушення. Додатково просив застосувати до нього домашній арешт.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 дав показання, що все як виклали обвинувачені відповідає дійсності, зазначив, що шкода йому повністю відшкодована, просив обвинувачених суворо не карати.
Враховуючи, що учасники судового провадження, визнали недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_8 правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд розглянув кримінальне провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він відкрито викрав чуже майно (здійснив грабіж), вчинивши таке повторно, за попередньою змовою групою осіб, з поєднанням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Вирішуючи питання про обрання виду і міри покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
При цьому суд при призначенні покарання враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного ОСОБА_3 , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, суд вважає можливим врахувати щире каяття, повне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Отже, при обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, обставини та характер його вчинення, особу винного, який вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, раніше судимий, характеристика за місцем проживання відсутня, не одружений, офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, думку потерпілого, який просив його суворо не карати.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого, думку потерпілого щодо покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.
Крім того, з огляду на вчинення ОСОБА_3 , даного кримінального правопорушення до відбуття покарання, визначеного йому за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.01.2020, яким його засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України до громадських робіт строком 150 годин, що відповідно до ст. 72 КК України відповідає 18 дням позбавлення волі, остаточне покарання йому слід призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань.
Що стосується обвинуваченого ОСОБА_4 , то до обставин, які пом`якшують покараннясуд відносить щире каяття, повне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, особу винного, який щиро розкаявся, раніше судимий, характеристика за місцем проживання відсутня, не одружений, офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, думку потерпілого, який просив його суворо не карати, наявність обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

З урахуванням того, що обвинуваченим ОСОБА_4 злочин у даній справі вчинено до постановлення вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.05.2020, то остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на майно, згідно ухвал слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.05.2020 скасувати. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У зв`язку із призначенням обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою останнім до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни для забезпечення виконання вироку.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням положень статті 72 КК України, до даного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.01.2020 та остаточно визначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 10 (десять) днів.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17.05.2020.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.05.2020, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17.05.2020.
Арешт, накладений на майно, згідно ухвал слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.05.2020 скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки „Nokia моделі ТА1034, чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , гроші, а саме: одна банкнота номіналом 100 гривень, серії УТ 6938691, одна банкнота номіналом 20 гривень, серії СГ 5725670, одна банкнота номіналом 10 гривень, серії УВ 1874496, дві банкноти номіналом 5 гривень, серії ЮЖ 3364399, ЮВ 8900497 та одна банкнота номіналом 1 гривня, серії ГУ 1063102; сім-карту мобільного оператора ПрАТ „Київстар з маркуванням № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1