КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , ( ОСОБА_7 ),який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шадур Нахічеванської Автономної Республіки Азербайджану, є громадянином Азербайджанської Республіки, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в Україні не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України

за участю: прокурора захисника підозрюваного перекладача ОСОБА_8 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_11 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою до 20 лютого 2021 року включно.

Згідно ухвали, слідчий суддя, оцінюючи в сукупності надані докази, які вказують на обґрунтованість підозри вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 cт. 187 КК України, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує, його вік та стан здоров`я, наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою та не зменшилися, прийшов до висновку, що підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів немає.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді була винесена з істотним порушенням кримінального процесуального закону та висновки суду не відповідають фактичним обставинам, які викладені в ухвалі слідчого судді.
Сторона захисту вказує, що кваліфікація дій ОСОБА_6 , за ч.4 ст. 187 КК України є явно надмірною, оскільки кваліфікуючі ознаки «розбій спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах» та «розбій поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень» прокурором нічим не підтверджені.
Звертає увагу суду на ту обставину, що в матеріалах клопотання про продовження строку тримання під вартою відсутні дані на підтвердження повноважень старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , як слідчого у кримінальному провадженні №0001566, та прокурора ОСОБА_8 , як процесуального керівника у тому ж кримінальному провадженні.
Також, як вказує апелянт, ОСОБА_6 є громадянином Азейбарджану та потребує перекладача, оскільки не розуміє української мови. Проте, клопотання про продовження строку тримання під вартою та додані до нього матеріали йому були вручені без перекладу, українською мовою. За таких обставин, вважає, що право на захист ОСОБА_6 , було порушено.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадженні, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001566 від 10 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
24 вересня 2020 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

25 вересня 2020 року відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278, КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбою), спрямованому на заволодіння майном у особливо великих розмірах.

В рамках кримінального провадження, 27 вересня 2020 відносно підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 листопада 2020 року.

20 листопада 2020 року слідчим суддею Васильківського міськрайонного суду Київської області в рамках кримінального провадження, відносно підозрюваного ОСОБА_6 було продовжено строк тримання під вартою до 25 грудня 2020 року.

21 грудня 2020 року старший слідчий СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області старшого ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2020 року вказане клопотання задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 20 лютого 2021 року включно.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, щоОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились.

Також, слідчий суддя суду першої інстанції ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
Зокрема, як встановлено слідчим суддею, у даному кримінальному провадженні необхідно отримати докази, які можуть бути використані під час судового розгляду, а саме необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та документи, в яких зафіксовані процесуальні рішення на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, долучити до матеріалів кримінального провадження висновки призначених експертиз, враховуючи отримані висновки судових експертиз та протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій, повідомити про зміну раніше повідомленої підозри, виконати вимоги ст. 290 КПК України.
Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу підозрюваного та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи (рішення у справі "Мюллер проти Франції" п.п.35-45), а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги. Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
При цьому, колегія суддів зауважує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. При цьому місцевий суд не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства").
Доводи сторони захисту щодо невірної кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.4 ст. 187 КК України підлягають окремій перевірці під час розгляду справи по суті, та на даному етапі не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою, як про це вказує захисник.
З огляду на наявність у матеріалах, доданих до клопотання, витягу є ЄРДР яким підтверджуються повноваженнястаршого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , як слідчого у кримінальному провадженні №0001566, та прокурора ОСОБА_8 , як процесуального керівника у тому ж кримінальному провадженні, відсутність копій відповідних постанов не свідчить на даному етапі досудового розслідування про відсутність у прокурора та слідчого відповідних повноважень, як про це вказується в апеляційній скарзі захисника.
Що стосується доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_6 є громадянином Азейбарджану та потребує перекладача, проте, клопотання про продовження строку тримання під вартою та додані матеріали йому були вручені без перекладу, українською мовою, у зв`язку з чим було порушено право на захист ОСОБА_6 , то вони не свідчать про істотне порушення права на захист, оскільки у суді першої інстанції брав участь перекладач ОСОБА_12 та здійснював переклад на рідну мову підозрюваного.
Крім того, в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 про отримання копії клопотання про продовження строку утриманні під вартою з додатками від 23 грудня 2020 року без будь-яких зауважень щодо порушення права підозрюваного на захист (а.с.41-42).
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України, будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Отже, істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з дотриманням в цілому вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає такими, що не тягнуть за собою скасування судового рішення, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_11 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою до 20 лютого 2021 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1191/2021
Єдиний унікальний номер 757/52551/20
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_13
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1