ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9024/20
провадження № 1-кп/753/1357/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" жовтня 2020 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000371 від 14.04.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мари, Марийської області, Республіки Туркменістан, туркмена, громадянина Туркменістану, студента Національної академії статистики, обліку та аудиту, без місця реєстрації на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.04.2020 приблизно о 08:44 годині, ОСОБА_9 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota Camry» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись у третій (крайній лівій) смузі проїзної частині вул. Ревуцького у м. Києві зі сторони вул. А. Ахматової в напрямку вул. Здолбунівської, зі швидкістю 62,46 км/год. ± 2,5 км/год., яка перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги 50 км/год., наближався до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.3 «зебра» та інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 ПДР України - «пішохідний перехід».
В цей час, водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем марки «Hyundai» р.н. НОМЕР_2 , рухаючись попереду, в попутному напрямку з автомобілем марки «Toyota Camry» р.н. НОМЕР_1 та розташовуючись в межах другої (середньої) смуги проїзної частини вул. Ревуцького, зупинився перед вказаним пішохідним переходом, з метою надання дороги пішоходу ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, рухаючись справа на ліво, відносно руху зазначених транспортних засобів.
Під час руху ОСОБА_9 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.1 підпункт «а», 2.3 підпункт «б», 12.1, 12.4 та 18.4 Правил дорожнього руху України:
- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.1: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
- підпункт «а»: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- п. 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;
- п.18.4: якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_7 виявились в тому, що він, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, усвідомлюючи, що керування транспортним засобом у такому випадку йому категорично заборонено, грубо ігноруючи вимоги ПДР України, розпочав керування технічно справним автомобілем марки «Toyota Camry» р.н. НОМЕР_1 та рухаючись у третій (крайній лівій) смузі проїзної частини вул. Ревуцького у м. Києві, будучи обізнаним, що максимально дозволена швидкість руху на даній ділянці складає 50 км/год., маючи змогу спостерігати за показниками спідометру та дотримуватись швидкісного режиму, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.3 «зебра», які він спроможній був своєчасно виявити та зробити відповідні висновки, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, відволікся від керування, спостерігаючи, як автомобіль марки «Hyundai» р.н. НОМЕР_2 зменшує швидкість перед пішохідним переходом та зупиняється, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких його діями може бути створена небезпека та загроза здоров`ю, виїхав навпроти будинку № 9 по вул. Ревуцького у м. Києві на вищевказаний пішохідний перехід, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину справа на ліво, відносно руху зазначених транспортних засобів.
В результаті даної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.
Внаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, переломів 6-8-го ребер зліва з розвитком лівобічного гемопневмоторакса, забою м`яких тканин голови, садна носу, забоїв правого плечового та колінного суглобів, садна правого колінного суглобу, які в сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Порушення водієм ОСОБА_11 дорожнього руху та настання наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.
Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим ОСОБА_4 та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням обвинуваченого із потерпілим.
Потерпілий ОСОБА_4 також просив звільнити звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, додавши, що ним було урегульовано питання щодо відшкодування шкоди із обвинуваченим та претензій до обвинуваченого він не має. Наслідки закриття провадження на підставі ст. 46 КК України потерпілому відомі.
Прокурор не заперечував проти звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України - кримінальне провадження закривається судо м у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 46 КК України - особа, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 звинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, вчиненого з необережності. Даний злочин був вчинений обвинуваченим вперше. Обвинувачений в повному обсязі відшкодував потерпілому завдані злочином збитки.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що клопотання обвинуваченого та потерпілого про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 129 КПК України цивільний позов потерпілого підлягає залишенню без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експерта на досудовому розслідуванні відповідно до положень ч.2 ст. 124 КПК України слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.46 КК України, ст. 284 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку ізпримиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження №0000371 від 14.04.2020 р.по обвинуваченню ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - закрити у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ПрАТ СК «АСКО Донбас Північний» «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди» - залишити без розгляду.

Речовий доказ:
-уламки пластику, корпус правого дзеркала та чорна шарикова ручка, поміщені до пакету № 0013053, що знаходяться в камері зберігання речових доказів ГУ НП у м. Києві за квитанцією № 004911 від 28.05.2020 р. знищити;
-автомобіль «Toyota Camry» р.н. НОМЕР_1 повернути за належністю ОСОБА_12 ;
-цифровий носій, а саме карту пам`яті SanDisk SDHC 16 Gb зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 4576 грн. 60 коп. - віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена через Дарницький районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1