КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 20 липня 2020 року апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , кожного окремо, на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2020 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, громадянин України, з вищою освітою, адвокат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено частково клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, строком до 26 липня 2020 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Так, захисник та підозрюваний вважають оскаржувану ухвалу незаконною, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Вказують, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою та не відповідає вимогам п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», і особа, яка склала повідомлення про підозру, не мала повноважень прокурора у даному кримінальному провадженні, на що стороною захисту зверталась увага слідчого судді.
Зокрема, в судовому засіданні сторона захисту заперечувала щодо долучення прокурором копії постанови про зміну групи прокурорів та копії доручення керівника регіональної прокуратури, у порядку ч. 2 ст. 281 КПК України, однак, незважаючи на грубі процесуальні порушення з боку сторони обвинувачення, слідчий суддя долучив копії вказаних процесуальних документів, які в подальшому були їм дослідженні, внаслідок чого, зроблено невідповідні висновки щодо наявності повноважень керівника регіональної прокуратури ОСОБА_9 для складання повідомлення про підозру ОСОБА_5 .
Крім того, підозрюваний у своїй апеляційній скарзі звертає увагу суду на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та на те, що судом не в повній мірі враховані вимоги ст. 178 КПК України, а саме, що він має постійне місце проживання, дружину, на утриманні двох малолітніх дітей, вищу освіту та до кримінальної відповідальності раніше не притягався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підозрюваного та захисника не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 22 травня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000100, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
26 травня 2020 року ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України та наступного дня повідомлено про підозру у пропозиції та наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення нею в інтересах третьої особи дії з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

28 травня 2020 року прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду від 28 травня 2020 року клопотання прокурора задоволено частково та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, та прийшов до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. Разом з цим, враховуючи те, що підозрюваний працює та має необхідність самостійно забезпечувати своє існування та своєї сім`ї, вирішив за можливе застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні прокурора підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 181 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Кримінальний процесуальний закон покладає обов`язок на сторону обвинувачення, довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, як уважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що прокурором не доведено недостатність застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявлених ризиків, а тому з урахуванням того, що ОСОБА_5 має необхідність самостійно забезпечувати своє існування та своєї сім`ї, застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що буде цілком достатнім для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків.
Крім того, з матеріалів судового провадження вбачається що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, на утриманні двох малолітніх дітей. Будь яких негативних характеризуючих даних відносно нього не надано. Вказані обставини всупереч доводам апеляційних скарг сторони захисту були достатньо враховані слідчим суддею, та у сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України послугували підставою для застосування відносно підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж просив прокурор.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що всупереч доводам апеляційних скарг, сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Так, оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати останнього у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Також слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року).

За таких умов, всупереч доводам сторони захисту, слідчий суддя, як уважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_5 вручено підозру з порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема неналежною особою, спростовуються матеріалами судового провадження, зокрема, дорученням керівника регіональної прокуратури ОСОБА_9 у порядку ч. 2 ст. 481 КПК України та постановою про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000100 від 22 травня 2020 року (а.п. 74-76).

Також, з матеріалів судового провадження, органами досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які оцінені слідчим суддею в межах КПК України наданих на даній стадії кримінального провадження, що дає законні підстави для обмеження свободи підозрюваного, а тому відповідні доводи сторони захисту з цього приводу є безпідставними.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням авторів апеляційних скарг, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а тому підстав для відмови у застосуванні запобіжного заходу не встановлено.

За таких обставин, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких підозрюваний та захисник просять скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду матеріалів провадження.

Істотних порушень норм КПК України, у тому числі і те, що слідчим суддею долучено у судовому засіданні документи на обґрунтування законності вручення підозри ОСОБА_5 , які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, з матеріалів судового провадженні не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , характеризуючих даних про його особу в їх сукупності, застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді навіть з урахуванням усіх доводів викладених в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2020 року, якою задоволено частково клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, строком до 26 липня 2020 року, залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/3006/2020 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1