У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області рядового поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
У провадженні слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться вищевказане клопотання, в якому орган досудового розслідування просить накласти арешт на тимчасово вилучені в ході обшуку за адресою: м. Ужгород, вул. Павела Йосифа Шафарика, 33, речі, а саме: куртку - безрукавку чорного кольору; лямку від сумки чорного кольору; сумку чорного кольору; мобільний телефон марки «Apple»; куртку безрукавку чорного кольору; та автомобіль марки Skoda, моделі Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , технічний паспорт на автомобіль на ім`я ОСОБА_5 , серія НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002467 від 27 вересня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Клопотання обґрунтоване наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 вересня 2020 року о 12 год. 05 хв. до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що близько 00 год. 00 хв. 27.09.2020 за адресою: м. Ужгород, вул. Володимирська, 67, невідомі особи із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я, яке полягало в нанесенні кулаком удару в область щелепи, шляхом ривка, відкрито заволоділи майном потерпілого, а саме: службовим посвідченням працівника прокуратури, золотим ланцюжком, чорною сумкою, всередині якої знаходились шість банківських карток, різних банків та ключі від квартири та інших приміщень.
В ході проведення обшуку 13.10.2020 у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , з метою відшукання службового посвідчення, золотого ланцюжка, банківських карток, які належать ОСОБА_6 та є речовими доказами у кримінальному провадженні, виявлено та вилучено наступні речі:
-куртку безрукавку чорного кольору;
-лямку від сумки чорного кольору;
-сумку чорного кольору;
-мобільний телефон марки «Apple»;
-куртку безрукавку чорного кольору;
У гаражному приміщенні, що знаходиться на території будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:
-Автомобіль марки Skoda, моделі Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено на штрафмайданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області;
-технічний паспорт на автомобіль на ім?я Довганич Іван, серія НОМЕР_2 .
Враховуючи те, що вищевказані речі могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у зв`язку з чим 13 жовтня 2020 року вказані вище речі, відповідно до ст. 98 КПК України, визнані речовими доказами.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні в органу досудового розслідування виникла необхідність звернення з вказаним клопотанням до слідчого судді.
Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Вимоги, викладені в клопотанні щодо накладення арешту майна підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином.
На підставі ст. 172, ч. 1 ст. 107 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання без участі учасників кримінального провадження, без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Враховуючи вищенаведене, з метою збереження речових доказів та запобігання, зокрема, можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, про яке йдеться в клопотанні (автомобіля та свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу), та яке має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим відділом Ужгородського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0002467 від 27 вересня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Як вбачається з протоколу обшуку у ході проведення обшуку за адресою: м.Ужгород, вул. Павела Йосифа Шафарика, 33, виявлено та вилучено: куртку безрукавку чорного кольору, лямку від сумки чорного кольору, сумку чорного кольору, мобільний телефон марки «Apple», куртку безрукавку чорного кольору та автомобіль марки Skoda, моделі Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
У подальшому постановою від 13.10.2020 визнано речовими доказами вищевказані вилучені в ході проведення обшуку речі.
На підставі наявних матеріалів, поданих в обґрунтування клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя вбачає, що органом досудового розслідування доведено, що вилучені в ході обшуку речі мають значення речового доказу у кримінальному проваджені №0002467 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Крім того, слідчим доведено, що накладення арешту на вилучений в ході обшуку автомобіль марки «Skoda», моделі «Octavia», білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , в рамках даного кримінального провадження, викликане необхідністю подальшого детального огляду транспортного засобу та можливої фіксації на ньому слідової інформації, що неможливо без вказаного вище транспортного засобу.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вилучених речей як доказів у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, а тому клопотання в цій частині слід задовольнити.
Разом з тим, слідчий суддя приймає до уваги те, що у відповідності до вимог ч.11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Положеннями ч.4 ст.173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що заборона користуватися транспортним засобом - автомобілем марки «Skoda», моделі «Octavia», білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , може завдати надмірного обмеження прав власника (володільця) майна. У той же час, заборона розпорядження вказаним транспортним засобом забезпечить збереження речового доказу та не призведе до приховування, знищення, перетворення чи відчуження останнього.
Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області рядового поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучені в ході обшуку за адресою: м. Ужгород, вул. Павела Йосифа Шафарика, 33, речі, а саме: куртку - безрукавку чорного кольору; лямку від сумки чорного кольору; сумку чорного кольору; мобільний телефон марки «Apple»; куртку безрукавку чорного кольору.
Накласти арешт на автомобіль марки «Skoda», моделі Octavia, білого кольору, номерний знак « НОМЕР_1 », та технічний паспорт на автомобіль на ім`я ОСОБА_5 , серії « НОМЕР_2 » із забороною розпорядження ним (зняття з обліку, перереєстрацію, відчуження).
У решті вимог клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1