В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 30 червня 2020 року з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, має повну середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор Магдалинівського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме: 28 червня 2020 р. приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території подвір`я, що належить ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_2 , після спільного розпивання алкогольних напоїв, в ході раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_5 , таємно викрав велосипед марки «Україна», що належав ОСОБА_5 . Заволодівши викраденим, ОСОБА_3 з місця скоєння правопорушення зник, викрадене майно присвоїв та розпорядився ним на власний розсуд в корисливих для себе цілях.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, у присутності захисника, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин обмежується зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, із ухваленням вироку.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені судом докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, психіатра, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлені.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. п. 1-5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року № 7 (з наступними змінами), при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у скоєнні злочину, суди повинні суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Також враховуються вимоги ст. 5 КК України, згідно якої:
1. Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
2. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
3. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
4. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Враховуються при призначенні покарання положення п. 6 ч. 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»: у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у вигляді штрафу.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов не заявлено.

Витрати на проведення експертних досліджень у кримінальному провадженні становлять 150,00 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 125 КК України, ст. ст. 373 - 376, 381-382 КПК України, суд,-

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на проведення експертизи в сумі 150,00 грн. (сто п`ятдесят гривень), згідно звіту про фактичні затрати на проведення експертизи № 2416 від 24 липня 2020 р., (р/р НОМЕР_1 , рахунок в форматі IBAN: НОМЕР_2 , МФО 323583, код отримувача НОМЕР_3 в КІРОВОГРАДСЬКЕ РУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Олександрія).

Речовий доказ по справі дисковий накопичувач «CD» з відеозаписом проведення огляду місця події зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ по справі дисковий накопичувач «CD» з відеозаписом проведення огляду вкраденого велосипеда зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ по справі наданий та вилучений велосипед, переданий згідно письмової розписки на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1