Справа № 308/885/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2020 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001975 від 26.06.2019 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, угорця, уродженця с. Баркасово, Мукачівський район, Закарпатська область, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без освіти, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2008 року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, звільненого умовно-достроково з невідбутим строком 2 місяці 26 днів; вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.09.2010 року за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільненого 18.03.2014 року по відбуттю строку покарання; вироком Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців, звільненого 07.07.2019 року по відбуттю строку покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України; вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2019 року за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 6 років 3 місяці, звільненого 28.03.2019 року по відбуттю строку покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України; вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.01.2020 року за ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна; вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2020 року за ч. 4 ст. 187 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком з покаранням, призначеним за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.01.2020 року, до позбавлення волі на строк 8 років 1 місяць, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26.06.2019 року, приблизно о 04.10 год., обвинувачений ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, повторно, з корисливих мотивів, через відчинене вікно проник всередину приміщення квартири АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 , звідки викрав вживаний мобільний телефон марки «Xiaomi», марки «Redmi Note 4», вартість якого згідно з висновком експерта № 11/545 від 30.07.2019 року станом цін на 26.06.2019 року становить 2370 грн. У результаті вказаних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду на суму 2370 грн.

Крім того, 08.07.2019 року, у період часу з 01.00 год. по 07.00 год., точний час органом досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, повторно, з корисливих мотивів, через відчинене вікно проник всередину приміщення квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_8 , звідки викрав мобільний телефон марки «Ergo В500 First 8 GB», вживаний, вартість якого згідно з висновком експерта № 11/920 від 18.12.2019 року станом цін на 08.07.2019 року становить 682 грн., та планшет марки «Lenovo ТАВ2 A7-10F 8 GB», вживаний, вартість якого згідно з висновком експерта № 11/920 від 18.12.2019 року, станом цін на 08.07.2019 року становить 1198 грн. У результаті вказаних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1880 грн.

19.08.2019 року, у період часу з 00.30 год. до 06.30 год., точний час органом досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом віджиму рами металопластикового вікна, проник всередину приміщення квартири АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_9 , звідки викрав: вживаний мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4А», вартість якого згідно з висновком експерта № 11/918 від 16.12.2019 року станом цін на 19.08.2019 року становить 1368,30 грн.; вживану золоту обручку, 585 проби, вагою 2 грама, вартість якої згідно з висновком експерта № 11/918 від 16.12.2019 року станом цін на 19.08.2019 року становить 2480,85 грн.; вживану золоту каблучку 585 проби, вагою 6 грам, вартість якої згідно з висновком експерта № 11/918 від 16.12.2019 року станом цін на 19.08.2019 року становить 7442,40 грн.; вживані золоті сережки 585 проби, вагою 7 грам, вартість яких згідно з висновком експерта № 11/918 від 16.12.2019 року станом цін на 19.08.2019 року становить 8682,80 грн. У результаті вказаних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 19974,35 грн.

Крім того, 24.08.2019 року, у період часу з 00.00 год. до 04.00 год., точний час органом досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, повторно, з корисливих мотивів, через відчинене вікно, проник всередину приміщення квартири АДРЕСА_5 , де проживає ОСОБА_10 , звідки таємно викрав вживаний мобільний телефон марки «Nokia», моделі «5 ТА-1053», вартість якого згідно з висновком експерта № 11/919 від 13.12.2019 року станом цін на 24.08.2019 року становить 2640 грн. У результаті вказаних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_10 заподіяно матеріальну шкоду на суму 2640 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю. Пояснив, що 26.06.2019 року, вночі, через відчинене вікно він проник всередину квартири на проспекті Свободи в м. Ужгород, звідки викрав мобільний телефон. 08.07.2019 року, приблизно о 01.00 год., через відчинене вікно він проник всередину квартири по АДРЕСА_6 , звідки викрав мобільний телефон та планшет. 19.08.2019 року, вночі, шляхом віджиму рами металопластикового вікна він проник всередину квартири по АДРЕСА_7 , звідки викрав мобільний телефон та золоті вироби. Крім того, 24.08.2019 року, вночі, через відчинене вікно він проник всередину квартири по АДРЕСА_8 , звідки викрав мобільний телефон. Просив суд суворо його не карати та зазначив, що більше такого не буде вчиняти.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якою просить проводити судовий розгляд без його участі у зв`язку із зайнятістю, зазначивши, що з мірою покарання ОСОБА_4 погоджується.

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, при цьому подала заяви, згідно з якими просить проводити судовий розгляд без її участі, оскільки у зв`язку із зайнятістю та незадовільним станом здоров`я не може прибути у засідання, зазначивши, що претензій майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 немає, цивільний позов не заявляє, не заперечує у разі проведення судового засідання у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, покарання залишає на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилася, при цьому подала заяви, згідно з якими просить проводити судовий розгляд без її участі, оскільки у зв`язку із похилим віком та незадовільним станом здоров`я не може прибути у засідання, зазначивши, що претензій майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 немає, цивільний позов на заявляє, не заперечує у разі проведення судового засідання у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, покарання залишає на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якою просить проводити судовий розгляд без його участі у зв`язку із зайнятістю, зазначивши, що з мірою покарання ОСОБА_4 погоджується.

З урахуванням думки прокурора, суд розглянув дане кримінальне провадження у відсутності потерпілих.
Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведена повністю.

Оскільки прокурор, обвинувачений та його захисник не заперечили щодо фактичних обставин провадження, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного, який є молодим за віком, на обліку психоневрологічного диспансерного відділення та фтизіатричному обліку КНП «Ужгородська міська поліклініка» Ужгородської міської ради не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, визначеною ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає: визнання своєї вини.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи наведене та конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу винного, який будучи раніше неодноразово судимий вчинив нові умисні злочини проти власності, що свою чергу свідчить про його стійку криміногенну поведінку, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою суспільно небезпечною і його виправлення та перевиховання можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно обрати покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції, визначеної ч. 3 ст. 185 КК України.

На думку суду, в даному конкретному випадку саме таке покарання буде пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Разом з тим, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2020 року (справа № 308/13709/19), що набрав законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання даного покарання з покаранням, призначеним за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.01.2020 року, призначено остаточно ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 1 місяць. Строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання з 22 год., 22.10.2019 року.

Як вбачається з матеріалів провадження виявлені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 в червні-серпні 2019 року, тобто до ухвалення вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2020 року у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України та роз`ясненнями, що містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими у статті 72 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 29 вищезазначеної постанови Верховного Суду України, покарання має бути визначене у вироку таким чином, щоб під час його виконання не виникло жодних сумнівів стосовно його виду і розміру.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів може визначатися шляхом: 1) поглинення менш суворого покарання більш суворим; 2) часткового складання призначених за окремі злочини покарань; 3) повного їх складання.

З огляду на викладені вимоги обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене за цим вироком, більш суворим, призначеним попереднім вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2020 року.

Цивільні позови не заявлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався, так як останній відбуває покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2020 року.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчих, трасологічних та дактилоскопічних експертиз у даному кримінальному провадженні у загальному розмірі 10519,67 грн. покласти на обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, що призначене цим вироком, більш суворим, призначеним попереднім вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2020 року, остаточно до відбуття призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 1 (один) місяць.
У строк покарання ОСОБА_4 зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2020 року з дня його затримання, тобто з 22.10.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 10519 (десять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 67 грн. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Речові докази: дев`ять відрізків стрічки «скотч» з слідами папілярних ліній та одну паперову коробку з-під мобільного телефону марки «Nokia 5 DS ТА-1053», три відрізки стрічки «скотч» з слідами папілярних ліній та два відрізки стрічки «скотч» зі слідами матерії, один відрізок стрічки «скотч» з слідами матерії та три відрізки стрічки зі слідами папілярних ліній, три відрізки стрічки «скотч» з слідами папілярних ліній та пластиліновий зліпок зі слідом знаряддя віджиму, що передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 , який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1