КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 лютого 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2020 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2020 року, задоволено скаргу, зобов`язано прокурора у кримінальному провадженні № 0000593 від 5 березня 2020 року за ч. 1 ст. 125 КК України прийняти процесуальне рішення про закриття кримінального провадження № 0000593 від 5 березня 2020 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК України.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що приписи законодавства чітко встановлюють обов`язок сторони обвинувачення в особі прокурора після повідомлення особі про підозру вчинити одну із дій, визначених ст. 283 КПК України. Прийняття такого тішення є його обов`язком, а не правом, яке має бути вчинене у конкретний строк, тобто, у межах строків досудового розслідування.
Натомість, у порушення вимог законодавства після закінчення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000593 не прийнято рішення про його закриття. Місячний строк після повідомлення ОСОБА_6 про підозру від 23 вересня 2020 року сплинув 23 жовтня 2020 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги захисника.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що прийнявши рішення про задоволення скарги захисника суд у своїй ухвалі стверджує, що строк дізнання не може тривати більше одного місяця, оскільки згідно п. 1 ч. 4 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті.
Як вказує апелянт, при цьому слідчим суддею визнано, що ч. 1 ст. 298-5 КПК України прокурору надано право продовження строку дізнання до 2 місяців, однак це право не узгоджено з положеннями п. 1 ч. 4 ст. 219 КПК України, відповідно якого загальний строк досудового розслідування не може перевищувати одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку.
Прокурор вказує на те, що рішення суду є незаконним, оскільки слідчим суддею застосовано п. 1 ч. 4 ст. 219 в редакції Закону № 2617-УІІІ від 22 листопада 2018 року, без врахування змін до цієї ж частини внесених Законом № 720-ІХ від 17 червня 2020 року, згідно з якими загальний строк досудового розслідування не може перевищувати двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку.
На переконання апелянта, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки судом безпідставно визнано незаконність продовження прокурором строку досудового розслідування кримінального проступку в межах двох місячного строку, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 219, ч. 1 ст. 298-5 КПК України, шляхом застосування недіючої норми кримінального процесуального закону.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою, захисник ОСОБА_7 подав заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що загальний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000593 з моменту повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчинення злочину за ч. 1 ст. 125 КК України від 14 травня 2020 року до повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 125 КК України від 23 вересня 2020 року, без урахування строку, протягом якого кримінальне провадження було зупинено, становив - 63 дні, що перевищував строк досудового слідства, встановлений у межах 2-х місяців.
Також, вказує на те, що продовження строків досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не було. При цьому, загалом строк досудового розслідування з моменту повідомлення про підозру від 14 травня 2020 року до ухвалення судового рішення та закриття кримінального провадження від 10 листопада 2020 року тривав понад 112 днів.

Прокурор та захисник ОСОБА_8 , належним чином повідомлені про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились, будь-яких клопотань або заяв до суду апеляційної інстанції не подали. З огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення розгляду за відсутності вказаних осіб.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам КПК України, дослідивши матеріали судового провадження та закритого кримінального провадження, колегія суддів доходить такого висновку.

З матеріалів судового провадження встановлено, що 2 листопада 2020 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла в порядку ст. 303 КПК України скарга адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, у якій захисник просив зобов`язати прокурора здійснити процесуальну дію, яку він зобов`язаний вчинити, а саме закрити кримінальне провадження № 0000593 від 5 березня 2020 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2020 року скаргу задоволено та зобов`язано прокурора у кримінальному провадженні

Таким чином скарга адвоката ОСОБА_8 розглянута слідчим суддею по суті відповідно до вимог ст. 306 КПК України, з прийняттям рішення, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, відповідно до чого КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18).
У Рішенні Конституційного Суду України від 12 червня 2012 року № 13-рп/2012 зазначено, що, встановлюючи обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
Отже, Конституцією України допускається можливість обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду, однак воно не може бути свавільним та несправедливим. Таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України; переслідувати легітимну мету; бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується у порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином, законом, який конкретизує положення Конституції України щодо обмеження можливості оскарження рішень суду, виступає КПК України.

Відповідно до положень ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.

Частиною першою статті 309 КПК України передбачений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Відповідно до вимог частини другої цієї статті під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді (ч. 3 ст. 309 КПК України).

При цьому зміст вказаної норми закону кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 307 КПК України, згідно з якою ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З урахуванням наведеного, з огляду на те, що слідчим суддею постановлено рішення, передбачене п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, в аспекті положень ст. 309 КПКУкраїни ухвала слідчого судді про задоволення скарги на бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити певні дії не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до положень ст. 422 КПК України, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду.
Згідно з ч. 2 ст. 422 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Однак, у зв`язку з несвоєчасним надходженням матеріалів судового провадження у даному судовому провадженні, з метою дотримання строків, передбачених ст. 422 КПК України, справа призначена до судового розгляду.

Враховуючи, що ухвала слідчого судді, на яку подана апеляційна скарга, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а КПК України не передбачає, яке саме рішення має постановити колегія суддів апеляційного суду у такому випадку, колегія суддів керується ч. 6 ст.9 КПК України, а також висновками, викладеними у Постановах Верховного Суду, які згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року (із змінами та доповненнями), є обов`язковими та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Згідно з висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа № 755/10061/18, провадження № 51-1588км19 ) та в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року (справа № 569/17036/18), рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку встановлення вже в ході розгляду провадження в апеляційному порядку того, що скаргу подано на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційне провадження, підлягає закриттю.

З огляду на те, що прокурором подано скаргу на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, колегія суддів доходить висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2020 року.

Керуючись ст.ст. 376, 399 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Закрити апеляційне провадження за апеляційної скаргою прокурора відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення.

Судді:

_______________________ ____________________________ ____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3