Справа №295/8890/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Їзмаїл, Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працюючого, раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, винесене в кримінальному провадженні № 0000083 від 17.06.2020 року,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений слідством день, час та місці, не маючи передбаченого законом дозволу вирішив стати на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з правопорушеннями проти громадської безпеки, та діючи зі злочинним умислом, спрямованим на придбання боєприпасів, з метою подальшого їх зберігання, носіння та збуту, усвідомлюючи протиправний характер свого злочинного задуму, придбав у невстановлений спосіб одну наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, та оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 які належить до вибухових пристроїв військового призначення бойовими припасами. Надалі ОСОБА_5 продовжуючи свої дії та прагнучи вчинити незаконне зберігання придбаних ним боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, в порушення п.1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою ВРУ «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 р. №2471-ХІІ протиправно перевіз їх домоволодіння, що по АДРЕСА_3 та розпочав їх незаконно зберігати на протязі тривалого періоду часу до 25 червня 2020 року, не повідомляючи власника домоволодіння про вказані дії. Продовжуючи свої злочинні дії у сфері незаконного поводження з боєприпасами, бажаючи та прагнучи реалізувати свій злочинний намір, спрямований на незаконне носіння та подальший збут боєприпасів ОСОБА_5 25 червня 2020 року о 17 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де взяв з місця зберігання одну наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, поклавши її до пакету чорного кольору який був при ньому, з метою унеможливлення виявлення та припинення протиправної діяльності, не маючи передбаченого законом дозволу на їх носіння, перевіз її до місця свого проживання, АДРЕСА_2 , де заздалегідь домовився про зустріч зі своїм знайомим ОСОБА_6 якому мав передати (збути) вказану гранату. У свою чергу, ОСОБА_6 , діючи в рамках санкціонованої негласної слідчої дії - контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки, не розкриваючи свою процесуальну належність, повинен був здійснити придбання у ОСОБА_5 наявних у нього боєприпасів. В подальшому ОСОБА_5 того ж дня о 17 год. 36 хв., не будучи обізнаним, що відносно нього проводяться вищевказані санкціоновані негласні слідчі дії, діючи умисно, усвідомлюючи, що дана граната належить до вибухових пристроїв військового призначення бойовим припасом та придатна до вибуху, перебуваючи приміщенні сараю, свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та свідомо виконуючи дії, які охоплювались його загальним умислом, направленим на збут боєприпасів, під час оперативної закупки за грошові кошті у сумі 500 грн. передав (збув) її ОСОБА_6 , здійснивши таким чином збут бойового припасу. Того ж дня ОСОБА_6 о 18 год. 00 хв., перебуваючи поблизу буд. 41 по 3-му провулку Чуднівському в м. Житомирі, добровільно видав слідчому СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області придбану від ОСОБА_5 гранату ГРД-5 яка належить до вибухових пристроїв військового призначення бойовим припасом та придатна до вибуху.

Крім того, продовжуючи свої протиправні діяння, дії у сфері незаконного поводження з боєприпасами, бажаючи та прагнучи реалізувати свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут боєприпасів ОСОБА_5 , 08 липня 2020 року, о 11 год. 20 хв. перебував за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , де заздалегідь домовився про зустріч зі своїм знайомим ОСОБА_6 , якому мав передати (збути) ще одну осколкову оборонну гранату Ф-1, яку попередньо незаконно зберігав у парі чобіт, за місцем свого проживання.У свою чергу, ОСОБА_6 , діючи в рамках санкціонованої негласної слідчої дії - контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки, не розкриваючи свою процесуальну належність, повинен був здійснити придбання у ОСОБА_5 наявних у нього боєприпасів. В подальшому ОСОБА_5 того ж дня о 11 год. 26 хв., не будучи обізнаним, що відносно нього проводяться вищевказані санкціоновані негласні слідчі дії, діючи умисно, усвідомлюючи, що дана граната належить до вибухових пристроїв військового призначення бойовим припасом та придатна до вибуху, перебуваючи приміщенні будинку, свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та свідомо виконуючи дії, які охоплювались його загальним умислом, направленим на збут боєприпасів, під час оперативної закупки за грошові кошті у сумі 500 грн. передав (збув) її ОСОБА_6 , здійснивши таким чином збут бойового припасу повторно. Того ж дня ОСОБА_6 о 12 год. 00 хв., перебуваючи поблизу буд. 41 по 3-му провулку Чуднівському в м. Житомирі, добровільно видав слідчому СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області придбану від ОСОБА_5 гранату Ф-1 яка належить до вибухових пристроїв військового призначення бойовим припасом та придатна до вибуху.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом оперуповноваженого УСБУ в Житомирській обл., протоколами допиту свідка ОСОБА_6 , протоколом огляду покупця, яким здійснено оперативну закупку від 25.06.2020, висновком експерта №13/1-60 від 09.07.2020, протоколом огляду покупця, яким здійснено оперативну закупку від 08.07.2020, висновком експерта № 13/1-61 від 16.07.2020.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, у цьому ж кримінальному проваджені; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Мотивуючи наявність ризиків слідчий вказав, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який є тяжким злочином, санкція статті за вчинення якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, на шлях виправлення він не став, продовжує вчиняти тяжкі злочини, за віком не є особою похилого віку, за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, не працює, а тому здобути кошти на прожиття окрім як злочинним способом не може.

Враховуючи вищевказані обставини, орган досудового розслідування вважає, що застосування меньш суворого запобіжного заходу є неможливим, не зможе запобігти наявним ризикам, а тому просить обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання, просили його задовольнити з викладених у ньому підстав.
Підозрюваний в судовому засіданні свою причетність до вчиненого не визнав та заперечував проти задоволення клопотання.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що 20.07.2020 року ОСОБА_5 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. 29.07.2020 складено та вручено ОСОБА_5 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_5 раніше судимий, останній раз 24.10.2005 року Житомирським районним судом Житомирської обл., за ч. 4 ст. 152, ст. 69, ч. 3 ст. 153, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України, до 7 років позбавлення волі. Також 19.05.2016 року Житомирською місцевою прокуратурою до Житомирського районного суду було скеровано обвинувальний акт за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, незаконно впливати на потерпілого, свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Слідчий суддя зважає і на те, що при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі підозрюваного. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховання від повторного вчинення злочинів.
Слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, будучи раніше судимим, повторно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тобто його схильність до вчинення тяжких злочинів, його безробітний стан, а тому запобігти вищенаведеним ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, не представляється можливим. Міцність соціальних зв`язків підозрюваного заслуговують на увагу, проте не можуть бути безумовною підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За наведених обставин слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання доведеному у судовому засіданні ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.
Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України тією ж ухвалою має визначити питання щодо розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених процесуальним законом обов`язків, внесення якої є підставою для звільнення особи із-під варти.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, дані про його особу, а також ризики, передбачені ст.177 КПК України, встановити розмір застави за ч. 5 ст.182 КПК України двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що, на думку слідчого судді, буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою 60 діб, а саме до 26 вересня 2020 року.
Взяти під варту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безпосередньо в залі суду.
Рахувати строк тримання під вартою з моменту взяття під варту з 17-00 год 29.07.2020 року .
Строк дії ухвали встановити до 26.09.2020 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 43940 грн., яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Богунського районного суду міста Житомира.
У разі внесення застави на підозрюваного покладаються такі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою;
2) не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оголошення повного тексту ухвали о 10-00 год. 31 липня 2020 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1