г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/586/20
Номер провадження 1-в/213/122/20
У Х В А Л А
02 вересня 2020 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ШВЦ (№75) ОСОБА_4 ,
засудженого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання начальника ДУ «Широківський виправний центр (№ 75)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
06.08.2020 на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 20.07.2020 до суду надійшло вищезазначене подання начальника ШВЦ (№ 75) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України ОСОБА_5 .

Подання вмотивоване тим, що ОСОБА_5 , був засудженим 25.03.2015 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.121 КК України із застосуванням ст.70 ч.1, 71, 72 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.82 КК України ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16.07.2018 невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі.
З 02.10.2018 відбуває покарання в ШВЦ у виді обмеження волі. За час перебування в установі характеризується позитивно, має 5 заохочень у вигляді подяк та 1 у вигляді дозволу на виїзд до близьких родичів за межі виправного центру на вихідні та святкові дні за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці правами начальника установи, стягнень не має. Працевлаштований на виробничому об`єкті «лазне пральний комбінат», до праці ставиться сумлінно, покладені на нього обов`язки виконує в повному обсязі. Заходи виховного впливу відвідує регулярно, висновки з них робить правильні. В скоєному злочині розкаюється щиро. Вважає міру кримінального покарання за скоєний злочин справедливою. У разі застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення має намір проживати за адресою: АДРЕСА_1 . Суму за цивільним позовом у розмірі 15435,85 грн. сплатив частково - у розмір 7704,94 грн., залишок становить 7730,91 грн. Станом на 05.06.2020 відбув 2/3 строку покарання

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Представник ДУ «ШВЦ (№75)» в судовому засідання подання підтримав, просив задовольнити з підстав, зазначених в поданні.
Засуджений подання адміністрації ШВЦ (№75) підтримав, просив задовольнити, зазначив, що він переглянув свою поведінку, погляди на життя, та має бажання змінити життя на краще, його чекає родина, троє дітей, з якими він підтримує зв`язок.
Прокурор проти задоволення подання заперечував, вважає, що підстави для його задоволення відсутні, оскільки ОСОБА_6 відбуває покарання за тяжкі злочини, раніше був судимим п`ять разів, і хоч за час знаходження в ШВЦ-75 порушення порядку відбування покарання не має, але на його думку, він не заслуговує на чергове гуманне ставлення суду до нього, оскільки раніше вже двічі звільнявся від відбування покарання з випробуванням, але кожний новий злочин вчиняв в період іспитового строку. Також звільнявся умовно-достроково, і одразу після закінчення такого строку знов вчиняв злочин. Останнім вироком засуджений не лише за скоєння корисливого злочину проти власності, а і за тяжкий злочин, направлений проти життя та здоров`я людини. Зазначив, що позитивні зміни, що відбулися в поведінці засудженого, було враховано Софіївським районним судом Дніпропетровської області при зміні йому режиму позбавлення волі на обмеження волі. Вважає, що наявні об`єктивні сумніви щодо його каяття та виправлення.

Заслухавши представника ШВЦ (№75), особу, у відношенні якої надійшло подання, думку прокурора, перевіривши надані суду матеріали особової справи, суд приходить до наступного.

Вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2015 ОСОБА_5 був засуджений за ч.3 ст.185, ч.2 ст.121 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ст.ст. 71, 72 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16.07.2018 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено на більш м`яке - обмеженням волі, наступному у строк відбування покарання зараховано час слідування під вартою до виправного центру в порядку ст.72 КК України.

З 02.10.2018 засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Широківському ВЦ (№ 75), характеризується позитивно, згідно з наданою суду характеристикою за весь час відбування покарання має вісім заохочень у виді подяки та одне у вигляді дозволу на виїзд до близьких родичів за межі виправного центру на вихідні та святкові дні, з яких п`ять в ДУ ШВЦ (№ 75), стягнень не має, працевлаштований, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих правовідносин.
Згідно з довідкою адміністрації ШВЦ (№7 5), станом на 02.09.2020 відбута засудженим частина покарання становить 06 років 3 місяці 16 днів, невідбута частина покарання становить 01 рік 02 місяці 15 днів.

Відповідно до ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст.539 цього Кодексу, має право серед інших вирішувати питання, в тому числі про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За приписами ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з положеннями цієї статті, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим за умисний тяжкий злочин не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.02.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Суд зазначає, що висновок про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Незважаючи на правослухняну поведінку засудженого в установах відбування покарань суд враховує, що засуджений має п`ять попередніх судимостей за вчинення тяжких злочинів, двічі звільнявся судом від відбування покарання із застосуванням іспитового строку, звільнявся також від відбування покарання умовно-достроково, злочини, за які відбуває покарання на цей час, вчинив в період випробувального терміну за попереднім вироком, що свідчить про неповагу засудженого до держави та суспільства.

Таким чином, оцінивши особу засудженого, його поведінку, суд приходить до висновку, що його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не виправдовує мети призначеного покарання, встановленої ч.2 ст.50 КК України.

Керуючись ст.154 КВК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні подання начальника Державної установи «Широківський виправний центр (№ 75)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 на підставі ст.81 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали прокурором зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1