Справа № 170/762/19
Провадження № 1-кп/170/139/20

У Х В А Л А
18 листопада 2020 року смт. Шацьк
Шацький районний суд Волинської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в :
Під час підготовчого провадження у суді, а саме 18 листопада 2020 року представником потерпілої ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 подане письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке мотивоване тим, що в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, які є некоректними та не відповідають диспозиції статей КК України.
Як вбачається зі змісту обвинувального акта, при викладені фактичних обставин справи, формулюванні обвинувачення та кваліфікації дій обвинуваченого (ч. 1 ст. 125 КК України) не зазначено чи перебував ОСОБА_4 при виконанні службових обов`язків, мету заволодіння телефоном ОСОБА_8 , чіткі підстави умислу його дій. Проте чітко зазначається, що потерпіла ОСОБА_6 є журналістом ДП ТРК "Аверс".
Злочини вчинені щодо журналістів регулюються ХV розділом КК України. Зокрема, ч. 2 ст. 345-1 КК України захищає права журналіста, якому спричинено легкі тілесні ушкодження. Диспозиція цієї статті передбачає відповідальність за умисне заподіяння журналісту, його близьким чи членам сім`ї, побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності.
Потерпіла ОСОБА_6 здійснювала професійну діяльність. ОСОБА_4 було відомо, що вона журналіст, так як вона про це повідомила ОСОБА_4 . Він давав інтерв`ю та бачив бейджик з фото, де були зазначені всі дані щодо її діяльності. Проте дії ОСОБА_4 кваліфіковано невірно.
Представник потерпілої при обгрунтуванні свого клопотання посилається на п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві" від 24.10.2003 р. №8, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Таким чином направлений прокурором обвинувальний акт не містить обов`язкових складових, є не коректним та в загалом свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування, тому підлягає поверненню прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
ОСОБА_9 та її представник адвокат ОСОБА_7 , кожен зокрема, клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.
Прокурор, захисник, обвинувачений проти задоволення даного клопотання заперечили, мотивуючи тим, що дане клопотання є передчасним з огляду на те, що кваліфікація дій обвинуваченого є виключною компетенцією органу досудового розслідування під час досудового розслідування, а також через те, що під час підготовчого судового засідання не досліджуються докази, які б свідчили про неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого і прокурор не позбавлений можливості змінити кваліфікацію під час розгляду даного провадження по суті.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зміст наданого обвинувального акту, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про його повернення слід відмовити, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України .
Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт.
Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані ст. 291 КПК України. Будь-яких інших вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, що його подано до суду першої інстанції, законодавцем не визначено. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. З обвинувального акта, а саме в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Під час підготовчого провадження, суд першої інстанції має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі надавати юридичної оцінки зібраним у кримінальному провадженні доказам, оскільки оцінку доказам та усім обставинам у кримінальному провадженні суд надає під час судового розгляду кримінального провадження по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у сукупності.
Крім того, суд звертає увагу, що неправильність кваліфікації дій особи підозрюваного могла бути оскаржена потерпілою під час досудового розслідування, виключно під час судового розгляду повинна надаватися правова оцінка кваліфікації дій обвинуваченого, яка була дана органом досудового розслідування, та, перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України, суд не може вдаватись до оцінки фактичних обставин кримінального провадження на стадії підготовчого судового засідання. У той же час, межі судового розгляду кримінального провадження, які визначаються обвинувальним актом, можуть бути кориговані під час судового розгляду, адже пізнавальний процес, який здійснюється судом за участю сторін, може призвести до результатів, що свідчать про необхідність зміни обвинувачення у порядку передбаченому ст. 338 КПК України або навіть відмови від нього. Таким правом наділений відповідно до ст. 337 КПК України як прокурор, так і суд в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище обвинуваченого.
Суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Таким чином суд доходить висновку про відсутність підстав для повернення прокурору обвинувального акта, оскільки він складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 .
Керуючись п.4 ч.3 ст.314 КПК України, суд
Відмовити у задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню окремо від судового рішення за результатом розгляду кримінального провадження не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за результатом розгляду кримінального провадження.
Повний текст судового рішення у вигляді ухвали виготовлено 18.11.2020 року
Суддя /підпис/ ОСОБА_1 Згідно з оригіналом
Суддя Шацького районного суду Волинської області ОСОБА_1