Справа № 537/3909/20
Провадження №1-і/524/6/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кременчука Полтавської області клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001230 від 04.09.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

30.12.2020 року до Автозаводського районного суду м.Кременчука , на підставі ухвали виконуючого обов`язки голови Полтавського апеляційного суду, надійшло клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Пунктом 20-5 Розділу XІ "Перехідні положення КПК України" передбачено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.
Розгляд питань, які віднесено до повноважень слідчого судді (крім розгляду клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій і скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування), та окремих питань під час судового провадження здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.
У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Головуючий суддя по даному кримінальному провадженню, суддя Крюківського районного суду м. Кременчука ОСОБА_6 , перебуває на лікарняному, тому розгляд питання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою проводиться на підставі ухвали виконуючого обов`язки голови Полтавського апеляційного суду від 29 грудня 2020 рок, суддею Автозаводського районного суду м. Кременчука, визначеним в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, строк дії запобіжного заходу закінчується, проте не відпали ризики, передбачені ст.. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просила змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до наступних висновків:
Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В подальшому, під час судового провадження, ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.11.2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк дії якого закінчується 07.01.2021 року.
Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 закінчується, однак, кримінальне провадження не завершене.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три років, а також до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
На виконання вказаних вимог Закону судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_5 інкриміновані кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, покарання за вчинення яких, у разі доведеності вини, до 6 років позбавлення волі. До спливу строку тримання обвинуваченого під вартою завершити судове провадження не виявляється можливим, залишаються не допитаними свідки, не досліджені письмові докази, не допитаний сам обвинувачений.
Суд також враховує особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, його стан здоров`я, сімейний стан, матеріальне становище, відсутність постійного джерела доходу.
Враховуючи викладене у суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, з урахуванням тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання останнього винним у інкримінованих кримінальних правопорушенніях , тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.
Окрім того ОСОБА_5 за останні десять років шість разів притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, що на думку суду свідчить про його схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень та наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, який на даний час не втратив своєї актуальності.
З урахуванням тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень ЄС з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», суд приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.
Тяжкість злочину не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою, на даний час відсутні докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні запобіжного заходу втратили свою актуальність.
Таким чином, з метою запобігання ризикам, що передбачені ст..177 КПК України, а саме запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу та вважає необхідним продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме: до 04.03.2021 року включно.
Враховуючи викладене, клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт за таких обставин слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 331, 369, 392 КПК України, суд ,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, до 04.03.2021 року включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1