Ухвала
іменем України
2 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 755/4904/20
Провадження № 51- 5161 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 6 серпня 2020 року клопотання потерпілого ОСОБА_4 задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження зазначеного вироку щодо ОСОБА_5 . Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишено без руху, з наданням апелянту семиденного строку для усунення недоліків, зазначених в ухвалі апеляційного суду.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 з доданими до неї матеріалами на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року у кримінальному провадженні № 0009740 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, повернуто особі, яка її подала, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 просить скасувати ухвалуКиївського апеляційного суду від 14 вересня 2020 рокута призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Так, на думку потерпілого, апеляційний суд дійшов хибного висновку, що він не усунув недоліки, зазначені в ухвалі від 6 серпня 2020 року. При цьому апеляційний суд, обмежившись загальними фразами, не конкретизував, у чому саме полягають суперечності різних частин змісту його апеляційної скарги.
До того ж потерпілий посилається на договір про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокату ОСОБА_6 ним надано право підписувати від його імені апеляційні скарги. Отже, на думку потерпілого, апеляційна скарга може бути та була підписана і подана від його імені, але його представником адвокатом ОСОБА_6 , а не окремою процесуальною особою.
Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Як передбачено ч. 4 ст. 58 КПК України,представник потерпілого користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.
А згідно з положеннями ч. 1 ст. 399 КПК України процесуальне право (можливість) усунути недоліки апеляційної скарги надається саме особі, яка подала апеляційну скаргу, і саме такій особі надсилається копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Таким чином, реалізацію відповідного процесуального права закон безпосередньо пов`язує лише з особою, яка подала апеляційну скаргу.
Як убачається з копії оскаржуваного судового рішення, апеляційний суд правильно послався на положення ч. 1 ст. 393 процесуального права КПК України, зазначивши, що апеляційну скаргу, серед іншого, мають право подавати потерпілий або його представник, тобто, законом встановлено, що потерпілий та його представник окремі процесуальні особи та різні суб`єкти апеляційного оскарження.
При цьому колегія суддів апеляційної інстанції вказала, що ухвалою Київського апеляційного суду від 6 серпня 2020 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок місцевого суду залишено без руху з наданням апелянту семиденного строку для усунення недоліків, зазначених в ухвалі апеляційного суду. Водночас наголошено, що саме потерпілий ОСОБА_4 повинен був усунути зазначені в ухвалі апеляційного суду недоліки. Й оскільки у встановлений строк потерпілим ОСОБА_4 недоліки усунуті не були, його апеляційна скарга, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, підлягає поверненню особі, яка її подала.
На переконання колегії суддів касаційної інстанції, апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 , діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема положень ч. 4 ст. 58, п. 7 ч. 1 ст. 393, ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України у їх взаємозв`язку, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3