У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України, винесене в кримінальному провадженні № 0002942 від 28.06.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 27.06.2020 року близько 00-10 год. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 перебували неподалік будинку АДРЕСА_2 , коли до них підійшов раніше незнайомий їм ОСОБА_8 , який зробив їм зауваження щодо припинення останніми створення шуму в нічний час поблизу його будинку. В цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, поєднаного з нанесенням тілесних ушкоджень. В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, реалізуючи свій злочинний умисел. ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, демонструючи зневажливе ставлення до існуючих норм поведінки і моральності в суспільному житті, правил співжиття та взаємної поваги, підійшов до ОСОБА_9 та безпричинно умисно кулаком лівої руки, поводячи себе нахабно та зухвало, наніс один удар в ліву скроню ОСОБА_9 . У цей же час ОСОБА_4 , що перебував неподалік, помітивши злочинні дії ОСОБА_7 , який не бажаючи їх припиняти, а підтримуючи їх, приєднався до ОСОБА_7 та безпричинно наніс декілька ударів кулаками обох рук по обличчю ОСОБА_9 . У подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи групою осіб із ОСОБА_4 , наніс ще кілька ударів кулаками обох рук в обличчя потерпілому ОСОБА_9 та один удар правою ногою в голову ОСОБА_9 , від чого останній впав на тротуарну плитку. В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової та лицевої травми у вигляді поверхневої забійної рани лівої надбрівної дуги, поверхневої забійної рани ділянки носу, синців в навколоорбітальних ділянках, вдавленого пережму лівої виличної дуги, вдавленого перелому передньої стінки лівої гайморової пазухи з переходом на верхню стінку, перелому зовнішньої стінки очної ямки, перелому задньо-бокової стінки лівої гайморової пазухи та верхнього крила клиновидної кістки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

У клопотанні зазначено, що внаслідок умисних дій, які виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, а також, які виразилися в заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, вчиненому групою осіб, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 2 ст. 121 КК України.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу слідчим зазначено, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у клопотанні підстав, а також пояснив, що підозрюваний з`являвся на всі виклики слідчого.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, пояснивши, що підозра є необґрунтованою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно відмовити та слід застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
За положеннями частин 1 та 5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Окрім того, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У судовому засіданні прокурором на підставі доданих до клопотання матеріалів доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується наступними документами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 ; висновком судово-медичного експерта № 1374 від 14.07.2020 року; висновком комісійної судово-медичної експертизи № 116 від 11.08.2020 року; протоколом огляду предмету від 13.07.2020 року; протоколом пред`явлення для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_9 від 17.07.2020 року; протоколом пред`явлення впізнання за участі свідка ОСОБА_10 від 17.07.2020 року.

Органом досудового розслідування 04.08.2020 ОСОБА_4 у порядку ст. 278 КПК України було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а в подальшому 16.09.2020 року йому повідомлено про зміну повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Також варто зауважити, що існують усталені правові позиції ЄСПЛ, згідно з якими сама лише тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може виправдовувати застосування суворого запобіжного заходу.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , а саме один із них - за ч. 2 ст. 121 КК України передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, вагомість наявних доказів вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у їх вчиненні, зважаючи на те, що ОСОБА_4 постійне місце проживання, має молодий вік та міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з метою запобігання ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Під час розгляду клопотання прокурором не доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки на виклики слідчого підозрюваний з`являвся та не вчиняв дій, направлених на переховування, як також і не було доведено існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Згідно положень ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Керуючись ст. ст. 176-179, 181, 184, 186-187, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати за викликом до слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області та прокурора Житомирської місцевої прокуратури;

2) не відлучатися за межі міста Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та роботи.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Обов`язки на ОСОБА_4 покладено на строк до 04 жовтня 2020 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Оголошення повного тексту ухвали о 15-50 год. 18.09.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1