Справа № 297/2846/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2020 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 01.12.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, згідно ч. 3 ст. 88 КК України не судимого, громадянина України,

за ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:
30.11.2020 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись за адресою: м. Берегово, вул. Богдана Хмельницького, 18, поблизу ЗОШ № 4, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя, а саме: верхню губу неповнолітньому ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у виді садна верхньої губи зліва, які згідно висновку експерта № 150 від 04.12.2020, по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я та внаслідок отриманої травми останньому було здійснено в КНП «Берегівська ЦРЛ ім. Бертолона Ліннера Берегівської районної ради Закарпатської області» травматичну екстракцію видалення перших зубів на верхній щелепі, які згідно висновку експерта № 150 від 04.12.2020, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вищевказане є встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор зазначив в обвинувальному акті клопотання про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повністю згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 за участі свого представника ОСОБА_6 не заперечували проти такого розгляду, про що також надали до суду відповідну заяву.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасного розладу здоров`я.

При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, згідно ч. 3 ст. 88 КК України не судимий.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373-374, 381-382, ч. 1 ст. 394 КПК України,

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, шляхом подання апеляції через цей суд до Закарпатського апеляційного суду, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1