Справа № 308/4705/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю засудженого - ОСОБА_2 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш мяким засудженому вироком апеляційного суду Автономної республіки Крим від 08.08.2003 року у кримінальній справі № 1-61/2003 ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Захисником ОСОБА_4 18.05.2020 року подано клопотання про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш мяким засудженому вироком апеляційного суду Автономної республіки Крим від 08.08.2003 року у кримінальній справі № 1-61/2003 ОСОБА_2 .

Засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».
Захисник ОСОБА_4 в судове засідання не зявився без поважних причин.

Прокурор також не зявився в судове засідання без поважних причин.

Засуджений ОСОБА_2 в судовому засіданні висловив думку розглядати клопотання по суті, вимоги клопотання підтримав, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Вислухавши засудженого ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали клопотання суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом оільш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не ювинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: зокрема про заміну невідбутої частини покарання більш м 'яким.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Встановлено, що вироком апеляційного суду Автономної республіки Крим від 08.08.2003 року у кримінальній справі № 1-61/2003 ОСОБА_2 призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі.

Водночас, ч. 1 ст. 87 КК України визначено, що помилування здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи.
Ч. 2 ст. 87 КК України передбачено, що актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п яти років. І
У відповідності до п. п. 2-5. 9 Положення «Про порядок здійснення помилування», затвердженого Указом Президента України від 21.04.2015 № 223/2015, помилування засуджених здійснюється у виді: заміни довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років; повного або часткового звільнення від основного і додаткового покарань.
Право клопотати про помилування має особа, яка засуджена судом України і відбуває покарання в Україні; засуджена судом іноземної держави і передана для відбування покарання в Україну без умови про незастосування помилування, вирок суду щодо якої приведено у відповідність із законодавством України; засуджена в Україні і передана для відбування покарання іноземній державі, якщо ця держава погодилася визнати і виконати прийняте в Україні рішення про помилування. Клопотання про помилування може бути подано після набрання вироком законної сили, а у разі оскарження вироку в касаційному порядку - після прийняття рішення відповідним судом. У випадку засудження особи до довічного позбавлення волі, клопотання про її помилування може бути подано після відбуття нею не менше двадцяти років призначеного покарання. Особи, які засуджені за тяжкі чи особливо тяжкі злочини або мають дві і більше судимостей за вчинення умисних злочинів чи відбули незначну частину призначеного їм строку покарання, можуть бути помилувані у виняткових випадках за наявності надзвичайних обставин. Під час розгляду клопотання про помилування враховуються: ступінь тяжкості вчиненого злочину, строк відбутого покарання, особа засудженого, його поведінка, щире каяття, стан відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, сімейні та інші обставини; думка адміністрації установи виконання покарань або іншого органу, який виконує покарання, спостережної комісії, служби у справах дітей, місцевого органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, громадських об`єднань та інших суб`єктів про доцільність помилування.
Таким чином, чинне законодавство України надає особам, засудженим до довічного позбавлення волі, можливість дострокового звільнення за певних обставин, а тому в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 82, 87 КК України, ст.. ст.. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш мяким засудженому вироком апеляційного суду Автономної республіки Крим від 08.08.2003 року у кримінальній справі № 1-61/2003 ОСОБА_2 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду, через цей суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1