Справа № 214/41/21
1-кп/214/496/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000454 від 08.12.2020 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, який не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утримані не має, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 08.12.2020 року, приблизно о 04-20 годині, прийшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою купити пляшку пива. Охорона вказаного магазину, з метою запобігання порушення чинного законодавства щодо заборони продажу спиртних напоїв після 22-00 години до 08-00 години, повідомила ОСОБА_3 про те, що магазин не може здійснити продаж алкоголю в даний період часу. Однак, ОСОБА_3 , не погодившись з законними вимогами співробітників магазину, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, став висловлюватися в адресу співробітників вищевказаного закладу, грубою нецензурною лайкою, чим ображав їх людську гідність, та показово, із винятковим цинізмом, почав розпивати пляшку пива в приміщені магазину. З метою припинення хуліганських дій ОСОБА_3 , працівники охорони магазину стали заспокоювати ОСОБА_3 , вимагали припинити хуліганські дії та залишити приміщення магазину. Однак, ОСОБА_3 , продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося винятковим цинізмом, дістав із кишені ніж, який відповідно до висновку експерта №19/104-17/1/2198 від 11.12.2020 року, не є холодною зброєю, показавши його охороні переклав до іншого карману куртки.

Хуліганські дії ОСОБА_3 продовжувалися протягом приблизно 20 хвилин. У вказаний проміжок часу була порушена нормальна діяльність магазину. Зазначені дії були припинені співробітниками поліції, які прибули до магазину за викликом його адміністрації.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.1 ст.296 КК України за ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 про обвинувачення у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, який складений 30.12.2020 року процесуальним керівником прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , поступив до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні (том 1 а.с.13).

Окрім того, згідно з заявою ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. Також, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (том 1 а.с.9).

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частинами 1 та 2 ст.382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст.85, 86 КК України, є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визнається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.с.42).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий (том 2 а.с.36а), на обліку в КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (том 2 а.с.40, 42), за місцем проживання характеризується з нейтральної сторони (том 2 а.с.37).

При призначенні покарання суд враховує, що у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Також, у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, у виді обмеження волі, однак із застосуванням ст.75 КК України, без ізоляції від суспільства.

Виходячи із всіх встановлених у справі обставин, керуючись ст.75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання судом не встановлено.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової експертизи в розмірі 980 грн. 70 коп. (том 2 а.с.20).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судових експертиз у розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 коп. (том 2 а.с.20).

Речові докази:

- два DVD-R диски з відеозаписами бодікамер екіпажу патрульної поліції, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження (том 2 а.с.11, 12);
- DVD-R диск з відеозаписом камер в магазині «АТБ», які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження (том 2 а.с.15, 16);

- предмет, ззовні схожий на складний ніж, який поміщений до спеціального пакету НПУ №5525473, який знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №2790) знищити (том 2 а.с.24, 25).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1