ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

У Х В А Л А
про призначення судового розгляду
09 лютого 2021 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
провівши підготовче судове засідання у кримінальному проваджені № 0000138 від 08.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000138 від 08.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити справу до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки на його думку обвинувачення, яке викладене у обвинувальному акті фактично не було сформульоване та не відображає всієї сукупності фактичних даних, що характеризують обставини того діяння. Крім того, захисник стверджував, що посилання в обвинувальному акті на доказ висновок судово-медичного експерта порушує принцип рівності сторін та свідчить про невідповідність обвинувального акта не лише вимогам ст..291 КПК України, а й загальним засадам кримінального провадження. Також захисник послався на те, що обвинувальний акт не скріплений печаткою прокурора, а поданий прокурором в інтересах держави в особі КПП «Фастівська ЦРЛ» цивільний позов не відповідає повноваженням прокурора, передбаченим у ст.23 ЗУ «Про прокуратуру».

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав доводи свого захисника та просив повернути обвинувальний акт прокурору.

Потерпіла ОСОБА_6 та представник потерпілої ОСОБА_7 просили призначити кримінальне провадження до судового розгляду, а щодо заявленого клопотання захисника ОСОБА_5 поклалися на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 291 КПК України, визначені вимоги до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до зазначеної статті в обвинувальному акті повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_4 , він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, де вказане місце та час вчинення злочину, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, зазначено які саме удари наносив обвинувачений. Також це стосується і незгоди захисника з кваліфікацією дій обвинуваченого органом досудового розслідування, що також не може слугувати підставою для повернення обвинувального акту, оскільки прокурор вже під час судового розгляду доводить винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 191 КПК України формулювання обвинувального акта є прерогативою прокурора, який має право змінювати обвинувачення в суді. Відповідність наявного обвинувачення і доведеність доказами оцінюються судом вже після повного дослідження доказів.

Обставини, на які посилається сторона захисту для повернення даного обвинувального акта прокурору, мають бути встановлені або спростовані саме на стадії судового розгляду і не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта.

Як встановлено судом, до обвинувального акта прокурором будь-яких доказів додано не було, а посилання в обвинувальному акті на висновок судово-медичного експерта здійснено в розріз проведення кваліфікації дій обвинуваченого за результатами встановлених на досудовому розслідуванні фактичних обставин.

Крім того, зважаючи, що стороні захисту на досудовому розслідуванні були відкриті матеріали кримінального провадження, то посилання захисника на створення прокурором нерівності сторін внаслідок зазначення в обвинувальному акті висновку експерта, є необґрунтованими. В частині посилання захисником на вірогідне порушення при складанні обвинувального акта вимог практики ЄСПЛ, зокрема, посилання на рішення суду у справі Рожков проти РФ, суд звертає увагу на наступне. Практики ЄСПЛ є безумовно важливою для врахування національними судами при розгляді справ. Втім, захисник, посилаючись на вказане вище рішення його примірника ні в перекладі на українську мову, ні в оригіналі не подав. Суд звертає увагу, що практика ЄСПЛ проти України є обов`язковою для врахування національними судами, а щодо інших країн є приводом для вжиття державою відповідних заходів щоб попередити або усунути аналогічні порушення. Крім того, посилаючись на те чи інше рішення ЄСПЛ необхідно щоб правовідносини, які були предметом розгляду в ЄСПЛ були аналогічні тим, до яких захисник просить застосувати відповідне рішення ЄСПЛ. Виривання ж з контексту практики ЄСПЛ певних узагальнюючих фраз є неприпустимим.

Стосовно поданого прокурором цивільного позову. Згідно вимог КПК України цивільний позов може бути поданий в будь-який час кримінального провадження, але до початку судового розгляду. Така вимога прокурором виконана була. Стосовно вимог до оформлення позовної заяви, то остання має відповідати вимогам ЦПК України з урахуванням вимог КПК України. Зважаючи, що поданий цивільний позов відповідає вимогами чинного цивільного та кримінального процесуального законодавства, то підстав для залишення його без руху немає. Ті ж обставини на, які звернув увагу захисник, а саме відсутність електронної пошти, в даному випадку є несуттєвими і не можуть свідчити про невідповідність цивільного позову вимогам закону.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що достатніх підстав для повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні прокурору не встановлено.

Таким чином, судом встановлено наступне.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 складений відповідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає, підстави для закриття провадження відсутні.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд дійшов висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту щодо ОСОБА_4 , у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 годину 30 хвилин 10 березня 2021 року в приміщенні Фастівського міськрайонного суду Київськоїобласті за участю сторін кримінального провадження.

У клопотанні захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.
Встановити наступний склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді: прокурор Фастівської місцевої прокуратури Київської області, обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 , представник потерпілої ОСОБА_7 .

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1