справа № 462/5190/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2020 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю сторін судового провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001553 від 16.08.2020 про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Омськ Російської Федерації, українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України,

встановив:

обвинувальним актом, який 28.08.2020 року надійшов до Залізничного районного суду м.Львова, встановлено наступне.
ОСОБА_5 , 15.08.2020 р. близько 20 год. 30 хв., перебуваючи в сквері, що за адресою: м.Львів, вул.Ряшівська, 1 вул.Городоцька, 309, підійшов до потерпілої ОСОБА_6 , застосувавши фізичне насильство щодо потерпілої, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я такої, наніс удари їй в область голови, лівого ліктьового суглобу та лівого передпліччя,що спричинило поверхневі подряпини в ділянці лівого ліктьового суглобу по зовнішній і задній поверхнях, садна на лівому передпліччі у верхній третині, які згідно з висновком судово-медичного експерта №1178 від 18.08.2020 р. відносяться до легкого тілесного ушкодження. Надалі, продовжуючи протиправні дії, переслідуючи корисливий мотив, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, намагався відкрито заволодіти особистими речами потерпілої, а саме: поліетиленовим пакетом, в середині якого знаходилась поліетиленова пляшка з-під води «Оболонь», купюра номіналом 5 гривень, гаманець приблизною вартістю 370 гривень, з грошовими коштами в сумі 2605 гривень та пенсійним посвідченням, виданим на прізвище ОСОБА_6 , тим самим завдавши матеріальної шкоди ОСОБА_6 на загальну суму 2 980 гривень, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був зупинений громадськістю та працівниками поліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, у скоєному розкаюється та просить суд його суворо не карати. Пояснив, що в цей день був в стані алкогольного сп`яніння, тому не може дати пояснень щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення щодо потерпілої ОСОБА_6 , оскільки їх чітко не пам`ятає. Додав, що мав дійсно намір заволодіти пакетом, який був в руках потерпілої, оскільки вважав, що це його пакет. Для цього застосував силу, однак вказати, як і з якою послідовністю наносив удари не може. Зазначив, що протиправне діяння вчинив у присутності інших людей. Вважає, що розповідь потерпілої відповідає дійсності.

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у скоєнні злочину, його вина у пред`явленому обвинуваченні доведена об`єктивно з`ясованими обставинами, сукупністю зібраних доказів, досліджених під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

У своїх показаннях у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , вказала, що саме ОСОБА_5 є тою особою, яка 15.08.2020 року близько 20 год. 30 хв. у сквері за адресою м.Львів вул.Ряшівська-Городоцька, 309 підбіг до неї, лівою рукою схопив за поліетиленовий пакет, який вона тримала у руках, а правою рукою наніс удар в область вуха. Потерпіла почала кричати та кликати на допомогу, пакет не випустила, вирвалася і побігла в сторону магазину. Обвинувачений біг за нею. ОСОБА_7 наздогнав її, лівою рукою знову вхопив пакет, правою рукою, вдарив в область ліктя, та почав її душити, при цьому намагався наносити удари коліном в область живота. Потерпіла зазначила, що обвинувачений лаявся, однак не погрожував їй. В цей час до неї підбігли люди, які допомогли їй вирвати пакет, яким намагався заволодіти обвинувачений. Після цього, потерпіла забігла в магазин, де дочекалася працівників поліції.

Свідок ОСОБА_8 надала показання про те, що у день, коли сталася подія, вона вийшла з магазину «Захід клас», де працює, щоб поговорити зі знайомим. В цей час вона почула крик та побачила потерпілу та чоловіка, який вдаряв її і видирав з її рук пакет. У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказала на ОСОБА_5 , як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення стосовно потерпілої ОСОБА_6 у вказаний у кримінальному провадженні день та час. Свідок бачила як обвинувачений, одною рукою вдаряв потерпілу в голову з лівого боку, другою рукою намагався вирвати пакет. При цьому, ногою він бив потерпілу в живіт. ОСОБА_8 із знайомим відтягнули обвинуваченого від потерпілої. Обвинувачений лаявся та кричав, щоб йому віддали його пакет з горілкою. Після цього свідок викликала поліцію. Потерпіла в цей час була в магазині. У неї була кров за вухом. В пакеті потерпілої свідок бачила гаманець, гроші, документи. Вся подія тривала приблизно 5-10 хвилин. Свідок зазначила, що знає потерпілу, оскільки остання працює з нею в магазині «Захід клас». Обвинуваченого знає візуально, він відвідує магазин. Бачила його декілька раз після події.

У судовому засіданні суд дослідив письмові докази у справі та встановив наступне.

Згідно з витягом ЄРДР № 0001553 від 16.08.2020 року, телеграмою № 1 від 15.08.2020 року, рапортом від 16.08.2020 року та протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_6 від 15.08.2020 року, невідома особа 15.08.2020 року близько 21 год., перебуваючи у м.Львові у парку по вул. Ряшівській, ТП №1, на кінцевій тролейбуса №10, біля нічного магазину «Захід клас», відкрито застосувавши фізичне насильство, шляхом ривка, намагався вирвати у ОСОБА_6 поліетиленовий пакет, в якому були гаманець, мінеральна вода, грошові кошти в сумі 2605 грн та пенсійне посвідчення, однак свій умисел не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі (а.с.1,7-9).

Відповідно до рапорту від 15.08.2020 року лейтенанта поліції ОСОБА_9 , цього дня прибувши на виклик на вулицю Ряшівську, що на кінцевій зупинці тролейбуса №10, помітили скупчення людей біля нічного магазину «Захід клас». Гр. ОСОБА_8 вказала на обвинуваченого ОСОБА_5 , та пояснила, що останній вирвав біля магазину у потерпілої ОСОБА_6 пакет, при цьому шарпав потерпілу, а вона з допомогою інших людей захистили потерпілу, відібрали пакет в обвинуваченого. В пакеті знаходився гаманець з коштами у сумі 2605 грн. Обвинувачений ОСОБА_5 на запитання інспектора поліції відповісти незмін, оскільки знаходився в стані алкогольного сп`яніння (а.с.10).

Даними протоколу огляду місця події від 15.08.2020 року з доданими фото таблицями та проколу огляду предметів від 16.08.2020 року, виявлено поліетиленовий пакет з написом «Vintage», всередині якого були пляшка з-під води «Оболонська»; два пусті поліетиленові пакети; купюра номіналом 5 гривень; гаманець всередині з пенсійним посвідченням на прізвище ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; грошові кошти на загальну суму 2605 гривень. Особа чоловічої статі, представилася ОСОБА_5 , походження даного пакету пояснити не може. (а.с. 11-25).

Відповідно до розписки ОСОБА_6 отримала на відповідальне зберігання майно, а саме: пакет з написом «Вінтаж», пляшка з-під мінеральної води, гаманець з грошовими коштами сумі 2610 гривень та пенсійне посвідчення (а.с.27). У судовому засіданні потерпіла підтвердила дану обставину.

Згідно із висновком експерта від 18.08.2020 року № 1178, у ОСОБА_6 виявлені поверхневі подряпини в ділянці лівого ліктьового суглобу по зовнішній і задній поверхнях, садна на лівому передпліччі у верхній третині, які утворились внаслідок контактів із тупими предметами з обмеженою поверхнею, подряпини від загостреного предмета, могли виникнути 15.08.2020 року та відносяться до легкого ступеня тяжкості (а.с.п. 48,49).

Даними слідчого експерименту від 19.08.2020 року та фототаблиці до нього, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_6 , встановлено наступне. Потерпіла повідомила, що 15.08.2020 року близько 20 год., вона ідучи сквером за адресою АДРЕСА_2 , побачила невідомого чоловіка. Він наблизився до неї та схопив лівою рукою за поліетиленовий пакет, який вона тримала в руці. При цьому чоловік сказав, щоб вона повернула пакет йому. Потерпіла заперечила, після чого невідомий кулаком правої руки наніс їй удар в ліву частину обличчя та почав виривати пакет. Їй вдалося вирватися і вона почала бігти в сторону вулиці Ряшівської. Невідомий наздогнав її та продовжив виривати пакет, почав бити її по руці, в якій вона його тримала, потім схопив за шию. В цей час прибігли сторонні особи, які відтягнули невідомого в сторону. Вона побігла в магазин, щоб заховатись. В подальшому невідомий направився за нею в магазин, проте його вигнала продавець з приміщення та на місце події прибули працівники поліції (а.с.76-81).

Відповідно до даних протоколу слідчого експерименту від 17.08.2020 року та фототаблиці до нього, проведеного за участю ОСОБА_5 , встановлено наступне. Під час експерименту обвинувачений вказав на сквер, що за адресою м.Львів вул..Ряшівська,1- Городоцька, 309, в якому він перебував 15.08.2020 року близько 20 год 30 хв., де він попередньо розпивав алкогольні напої. ОСОБА_5 вказав на пішохідну зону, де він побачив невідому жінку, яка йшла, в руках тримаючи пакет. Він наблизився до даної жінки та сказав, щоб вона віддала пакет, на що остання заперечила. Після цього ОСОБА_5 вказав, що він схопив лівою рукою за пакет жінки, а правою рукою кулаком наніс удар жінці ліву частину голови, вухо. В цей час жінці вдалося вирватися, і вона почала бігти в сторону вулиці Ряшівська, де ОСОБА_5 наздогнав її та знову продовжував виривати пакет. В цей час він один раз наніс удар по лівій руці жінки, щоб вона відпустила пакет. В цей час до них підбігли сторонні особи, які його відтягнули в сторону. Він хотів зайти в магазин, де сховалася потерпіла, однак його вигнали. Після цього на місце події прибули працівники поліції (а.с.63-69).

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 під час слідчого експерименту щодо його дій, зокрема черговості, способу нанесення ударів, а також дій потерпілої, суд оцінює критично та до уваги не бере, оскільки такі суперечать показанням, наданим обвинуваченим під час допиту у судовому засіданні.

Разом з тим, заперечення обвинуваченим у судовому засіданні відомостей, які слідчий перевіряв або уточнював за його участю під час слідчого експерименту, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту. Легітимна мета слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому (постанова ОП ККС ВС від 14.09.2020 року у справі №740/3597/17-к).

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 18.08.2020 року задоволено клопотання старшого слідчого Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці із встановленням обов`язків.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати наступне.

За змістом ст.8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

У відповідності до ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість даної особи .

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він спеціально увів суд в оману, вказавши, що не пам`ятає обставин вчинення ним кримінального правопорушення, та вважає, що сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів вина обвинуваченого доведена в повному обсязі.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла підтвердження в ході розгляду кримінального провадження, зокрема така підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які сумніву у своїй належності та допустимості в суду не викликають.

Оцінивши в сукупності, досліджені судом докази, дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України вчинення незакінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, відомості про перебування обвинуваченого на обліку в лікаря нарколога відсутні, розлучений, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно. За час проживання заяв і скарг від мешканців мікрорайону ЛКП «Сигнівка» не поступало.

Враховуючи, що відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає обставиною, яка характеризує обвинуваченого, адже така стосується вольового фактору та характеристики особи, що вчинила злочин, а також обставин скоєння злочину.

Відповідно до досудової доповіді фахівця Залізничного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області від 28.10.2020 року, яка надійшла до суду 04.11.2020 року, ОСОБА_5 раніше не судимий, чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності. Особиста характеристика, соціальне оточення, ставлення до правопорушень, умови життєдіяльності та розвитку, готовність до змін особи, відсутня у зв`язку з відсутністю інформації. Результат оцінки ризику обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , показали середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, а також середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб.

На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.

Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим ОСОБА_5 , відноситься до тяжких злочинів.

Частиною 3 ст.68 КК України встановлено, що за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, та обставину, що обтяжує покарання, суд вважає за необхідне призначити йому покарання, враховуючи ч. 3 ст.68 КК України, в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, позицію потерпілої, вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без реального відбування призначеного йому покарання, однак, в умовах здійснення обов`язкового контролю за подальшою його поведінкою, при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених законом при застосуванні ст. 75 КК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У цій ситуації, про можливість належної соціалізації обвинуваченого та допустиму репутацію свідчить розкаяння у вчиненому, відсутність за його результатами будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превелювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.

Тим паче, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Заподіяна кримінальним правопорушенням майнова шкода на суму 2 980 гривень, відшкодована шляхом повернення майна.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк на 2 (роки) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази:

-пакет з написом «Vintage» в середині якого виявлено пластикову пляшку з-під води «Оболонь»; купюру номіналом 5 гривень серія/номер ЮД4450700; гаманець всередині з грошовими коштами- дві купюри номіналом 500 гривень АБ5386658, АД8157844, сім купюр номіналом 200 гривень ВЄ1325831, УЛ2949088, ГВ9102324, ВД0588359, ГВ9102322, СН9509597, ВЄ0604727, три купюри номіналом 50 гривень ТД9436645, УЄ7750661, ТЕ1667943, одна купюра номіналом 20 гривень ТГ7362676, дві купюри номіналом 10 гривень ЮБ7372086, УЖ1596419, одна купюра номіналом 2 гривні ТЕ5614143, три купюри номіналом 1 гривня СЕ6655724, НЄ1262486, ПЗ4146024 та пенсійне посвідчення на прізвище ОСОБА_11 , які повернуті потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання - залишити у власності останньої.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1