Справа № 347/1643/20
Провадження № 1-кп/347/242/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2020 р. Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косів кримінальне провадження №0000245 від 31.07.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, не працюючого, пенсіонера, особи з інвалідністю ІІІ групи, не одруженого, громадянина України, українця, не депутата, раніше судимого - останній раз вироком Косівського районного суду, Івано-Франківської області від 25.06.2018 року за ч.2 ст.185 , ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, 23.11.2019 року за відбуттям строку покарання звільнений з Державної установи «Личаківська виправна колонія №30», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України, за наступних обставин: 31.07.2020 року близько 00 годин 10 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: село Стопчатів, вулиця Центральна, будинок №3-К, Косівського району, Івано- Франківській області, власником якого є приватний-підприємець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька села Уторопи Косівського району, Івано-Франківської області, переслідуючи корисливий мотив - таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом віджиму за допомогою фізичної сили рук привідчиненого метало-пластикового вікна, проник всередину приміщення магазину, звідки таємно викрав із торгівельного прилавку 3 пляшки горілки марки «Хортиця» ємністю 0,37 літри вартістю 58 гривень за кожну, 3 пляшки шампанського марки «Фрателлі» ємністю 0,7 літри, вартістю 90 гривень за кожну, 1 хлібину вартістю 15 гривень, 1 палку ковбаси «Горіхова» вагою 1 кілограм вартістю 110 гривень, 1 пляшку мінеральної води марки «Микулинецька» ємністю 1,5 літри вартістю 12 гривень, цукерки фірми «Рошен» різних найменувань - «Ліщина», «Желейка», «Червоний мак», загальною вагою 4 кілограми вартістю 680 гривень, 1 пляшку пива марки «Оболонь» «Світле» ємністю 1 літр вартістю 30 гривень, 2 пляшки пива марки «Жигулівське» ємністю 0,5 вартістю 15 гривень за кожну, а всього майна на загальну суму 1 327 ( одна тисяча триста двадцять сім) гривень. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення покинув та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила про відсутність претензій до обвинуваченого, завдана шкода їй відшкодована, просила суворо не карати ОСОБА_4 .
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнав, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та немає сумнівів у добровільності їх позицій.
Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у приміщення, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України.
Як підтверджуючі та характеризуючі особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом досліджені наступні письмові докази:
- характеристика з місця проживання, відповідно до якої скарг на поведінку ОСОБА_4 за останній період не поступало;

- акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 133 від 31.07.2020 року, відповідно до якого матеріально побутові умови проживання ОСОБА_4 незадовільні;

- довідка № 379 від 31.07.2020 року старости с.Стопчатів, відповідно до якої ОСОБА_4 проживає в с.Стопчатів Косівського району Івано-Франківської області разом із братами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

- вимога з ВОІ ГУНП України в Івано-Франківській області, відповідно до якої ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності - останній раз вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 25.06.2018 року за ч.2 ст.185 , ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, 23.11.2019 року за відбуттям строку покарання звільнений з Державної установи «Личаківська виправна колонія №30»;

- копія вироку Косівського районного суду від 02.12.2015 року, згідно якого ОСОБА_4 по ч.3 ст.185 КК України призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим терміном 1 рік, покладено відповідно до ст.76 КК України певні обов`язки;

- особова картка на ім`я ОСОБА_4 Ф-1;

- довідка від 07.08.2020 року №224 Косівської рай поліклініки, згідно якої ОСОБА_4 в наркологічному кабінеті на обліку не перебуває;

- довідку Косівської рай поліклініки №250 від 07.08.2020 року, згідно з якою ОСОБА_4 перебуває на обліку в психоневрологічному кабінеті;

- довідка №475 від 01.12.2006 року Яблунівської спеціальної ЗОШ-інтернат Косівського району, якою підтверджується, що ОСОБА_4 навчався у цьому закладі з 01.09.1984 року по 25.05.1990 року;

- висновок судово-психіатричного експерта 169/2020 від 31.08.2020 року, згідно якого ОСОБА_4 виявляє ознаки розумової відсталості легкого ступеня, у період часу, що відносить до інкримінованого йому злочину, він перебував і перебуває у стані, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає те, вчинення злочину особою з інвалідністю ІІІ групи, щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині, активне його сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування потерпілій заподіяної ним матеріальної шкоди, а також суд враховує збіг важких-матеріально побутових умов проживання обвинуваченого, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого є наявний рецидив злочинів.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.185 КК України суд, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, а саме те, що він повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині та щиро розкаявся, добровільно в повній мірі відшкодував потерпілій завдану матеріальну шкоду, потерпіла немає жодних претензій та не бажає суворого покарання, за місцем проживання характеризується добре, підтвердженням чого є характеристика Яблунівської селищної ради. Відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов ОСОБА_4 ніде не працює, проживає у незадовільних умовах у будинку померлої матері.
За таких обставин справи, з урахуванням положень ст. 65 КК України, згідно з якою особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, дані про особу винного, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, відповідно до дискреційних повноважень суду, дотримуючись принципів законності і верховенства права, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини статті.
Разом з тим, згідно правової позиції ВС/ККС у справі №759/13520/18 від 06.08.2020 року: судимість особи, навіть не знята та не погашена, не може бути перепоною для звільнення такої особи від відбування покарання з випробуванням.
Отже, за наявності вказаних обставин, що пом`якшують покарання суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе у разі звільнення його від відбуття покарання з випробуванням, в порядку ст. 75 КК України, і покладенням на нього на період іспитового строку обов`язків, передбачених ч.1 п.п.1, 2 та ч.3 п.2 ст. 76 КК України, як таке, що є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати в справі, що складають 1307,06 гривні за проведення судових експертиз, підлягають відшкодуванню обвинуваченим в користь держави.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 349, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
В силу ч.1 п.п.1, 2 та ч.3 п.2 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи а також періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази: спеціальний пакет №5259296 із вмістом слідів пальців рук та диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R з відеозаписами камер відеоспостереження в приміщенні «ЧАРІВНИЦЯ», що за адресою: с. Стопчатів Косівського району Івано-Франківської області; спеціальний пакет та диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (рахунок UА0009266, код доходу 24060300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач УК у Косівському районі, код отримувача 38026046) 1307 (одну тисячу триста сім) гривень 06 копійок витрат за проведення судових експертиз.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку сторонам вручити негайно.

Суддя ОСОБА_1