Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/1895/20
УХВАЛА
Іменем України

29 грудня 2020 року Крижопільский районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника ДУ «Крижопільський ВЦ № 113»: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Білозерка Херсонської області, українця, громадянина України, освіта неповна-середня, не одруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , до засудження не працюючого, раніше судимого:

13.10.2002 Білозерським районним судом Херсонської області за ст. 186 ч.2 ,75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

19.11.2003 року Білозерським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч.2, 185 ч.3 ,70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

11.12.2009 року Суворовським районним судом м. Херсона за ст. 186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі;

25.09.2014 року Білозерським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч.3, 289 ч.2, 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

По даній справі засуджений 17.12.2014 року Суворовським районним судом м. Херсона за ст. 187 ч.3 КК України до 9 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2020 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 своє клопотання підтримав та просив звільнити його умовно-достроково, оскільки вважає, що довів своє виправлення, отримував заохочення, в подальшому працевлаштуватися не мав змоги, оскільки були переведення з однієї установи в іншу.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання оскільки вважає, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення є передчасним, засуджений не довів своє виправлення працею, має три стягнення, два останіх яких отриманих у вересні 2020 року, та притягуввався до адміністративної відповідальністі за ст. 44 ч. 1 КУпАП на підставі постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 09.06.2020 із накладенням шрафу 425 грн.00.

Розглянувши матеріали клопотання, особову справу засудженого, заслухавши думку засудженого ОСОБА_4 , прокурора, представника установи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Отже законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком, а правом і таке звільнення може бути застосовано за певних умов (підстав).

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання, виписаний в ч. 3 ст. 154 КВК України, де також визначене право засудженого на умовно-дострокове звільнення і таке звільнення може бути застосоване при дотриманні умов, вказаних у ст. 81 КК України.

Виходячи зі змісту ст. 81 КК України, однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманню вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Пунктами 2, 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 23.04.2014.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи та характеристики вбачається, що станом на 29 грудня 2020 року засуджений ОСОБА_4 відбув 7 років 6 місяців 28 днів призначеного судом покарання, що становить 3/4 частини призначеного строку покарання.

Засуджений ОСОБА_4 з 09.12.2020 року і по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Крижопільський ВЦ (№113)».По прибутті в установу, до виробничого процесу не залучався.

Засуджений намагається дотримуватись вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму утримання не допускає, заходи заохочення не застосовувались.

Намагається підтримувати належний санітарний стан житлового приміщення, має охайний зовнішній вигляд. До майна установи ставиться відповідно, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням.

Вимог пожежної безпеки не порушує.

Законні вимоги персоналу установи виконує, але під постійним контролем зі сторони працівників установи. В взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний на критику реагує пасивно, товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості.
Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення».

Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов.

Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні.

На профілактичному обліку установи не перебуває.

Заборгованості за виконавчими листами не має.

Під дію ст. 101 КВК України підпадав по відбуттю 1/2 строку покарання, а саме: 12.01.2018 року.

Рішенням комісії ДУ «Петрівська ВК (№ 49)» - протокол №2 від 23.01.2018 року в застосуванні заохочувальних норм, передбачених ст.ст. 100, 101 КВК України у виді переведення до дільниці соціальної реабілітації відмовлено по заяві засудженого.

Рішенням комісії ДУ «Петрівська ВК (№ 49)» - протокол №2 від 29.01.2019 року в застосуванні заохочувальних норм, передбачених ст.ст. 100, 101 КВК України у виді переведення до дільниці соціальної реабілітації задоволено.

Під дію ст. 82 КВК України підпадав по відбуттю 2/3 строку покарання, а саме: 13.07.2019 року.

Рішенням комісії ДУ «Кропивницький ВК (№ 6)» - протоколом №15 від 18.07.2019 року відмовлено в застосуванні більш м`якого покарання, а саме обмеження волі.

Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю 3/4 строку покарання, а саме: 03.03.2020 року.

По даній справі ОСОБА_4 засуджений 17.12.2014 року Суворовським районним судом м. Херсона за ст. 187 ч.3 КК України до 9 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Згідно ухвали Петрівського районного суду Кіровоградської області від 01.04.2016 року зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 23.04.2014 року по 02.02.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровоград від 09.12.2019 року не відбута частина покарання замінена на більш м`яке обмеження волі.

Ухвалою Олександівського районного суду КІровоградської області від 06.02.2020 зараховано в строк відбування покарання час слідування під вартою до виправного центру з 09.12.2019 по 20.01.2020 включно, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Постановою Олександівського районного суду КІровоградської області від 09.06.2020 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 44 ч.1 КУпАП та накладено штраф 425 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, після чого належних висновків не зробив та знову вчинив тяжкий злочин.

З матеріалів справи вбачається, що на даний час засуджений ОСОБА_4 фактично відбув необхідну частину строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Таким чином процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

В ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» ОСОБА_4 перебуває не значний час і в повній мірі охарактеризувати даного засудженого неможливо, подяк та заохочень не має, застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокове звільнення є передчасним, оскільки засуджений ще не довів своє виправлення. Усі характеризуючи дані, які наведені в характеристиці є обов`язками засуджених, які викладені в КВК України, як порядок і умови відбування покарання, які засудженні зобов`язані неухильно дотримуватись і виконувати. Даних про його зразкову поведінку в період відбування покарання, які б засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, судом не встановлено, ОСОБА_4 має 3 стягнення та , та притягуввався до адміністративної відповідальністі за ст. 44 ч. 1 КУпАП на підставі постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 09.06.2020 із накладенням шрафу 425 грн.00.

Суд находить вищевказані обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою не довів виправлення та перевиховання, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, враховуючи відсутність однієї з підстав, передбачених ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, суд дійшов висновку у задоволенні клопотання відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. ст.537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою протягом того ж строку з дня отримання копії ухвали.

Суддя: