Справа № 404/936/20
Номер провадження 1-кп/404/73/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0006769 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого інженером-будівельником 1 категорії земельного відділу ПрАТ «Кіровоградобленерго», проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 01.09.2019 року близько 10 год. 35 хв. біля житлового будинку АДРЕСА_2 під час конфлікту умисно спричинив ОСОБА_6 шляхом нанесення ударів руками згідно з висновком судового медичного експерта №449 від 19.09.2019 року тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці зовнішнього кута правого ока з переходом на надбрівну дугу, яка відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження, яке викликало короткочасний розлад здоров`я, та синця навколо правого ока, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_6 .

Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження обвинувачений разом із захисником заявили клопотання, у якому просили суд на підставі ст.47 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України, долучивши до матеріалів справи клопотання колективу Громадської організації Кіровоградська обласна організація Спілки офіцерів України (далі за текстом також громадська організація) про передачу його на поруки вказаному колективу.

У судовому засіданні голова зборів ОСОБА_8 підтвердив обставини проведення зборів колективом Громадської організації Кіровоградська обласна організація Спілки офіцерів України, зазначені у відповідному протоколі, на яких було ухвалено рішення про звернення до Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України з передачею на поруки колективу вказаної організації.

Обвинувачений ОСОБА_3 по суті заявленого клопотання пояснив та під час судового розгляду кримінального провадження надав показання, згідно з якими щиро кається у вчиненому та просить вибачення у потерпілого, відшкодував завдані правопорушенням матеріальні збитки в розмірі 366 грн. 50 коп., моральну шкоду потерпілому у двадцятикратному розмірі, розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, які роз`яснені йому судом, не оспорює обставини, викладені у висунутому йому обвинуваченні, безумовно визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення, жалкує про вчинене та наполягає на задоволенні клопотання.

Представник потерпілого та потерпілий вважають, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відсутнє щире каяття обвинуваченого та останній шляхом звільнення від кримінальної відповідальності намагається уникнути покарання.

Прокурор також заперечував проти задоволення клопотання, пославшись на відсутність дійсного щирого каяття з боку обвинуваченого ОСОБА_3 , заперечуючи можливість дійсного виховного впливу колективу громадської організації.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Дослідивши надані під час розгляду клопотання на його обґрунтування докази, заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ст.47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу може ініціювати сам обвинувачений. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Згідно з п.6 даної постанови звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

Аналізуючи, передбачені ст.47 КК України умови та підстави звільнення від кримінальної відповідальності, а також досліджені докази, судом встановлено наступне:

- ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, що не оспорюється учасниками судового провадження, яке згідно зі ст.12 КК України віднесене до категорії кримінальних проступків та не є корупційним згідно з приміткою до ст.45 КК України;

- відповідно до вимоги про судимості ОСОБА_3 раніше не судимий та не притягався до кримінальної відповідальності, тобто вперше вчинив кримінальне правопорушення;

- до суду надійшло клопотання зборів колективу Громадської організації Кіровоградська обласна організація Спілки офіцерів України про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України ОСОБА_3 на підставі ст.47 КК України та передачу його на поруки вказаному колективу, на підтвердження чого долучено протокол зборів колективу від 17.12.2020 року (т.3 а.п.106-110), що крім того було підтверджено показаннями допитаних як свідків ОСОБА_8 , який був головуючим на зборах, та ОСОБА_9 , який був запрошений на збори. Згідно з протоколом зборів та показань свідка ОСОБА_8 під час проведення зборів була присутня більшість членів громадської організації від їх фактичної чисельності. Присутність осіб також підтверджується списком, долученим до протоколу із підписами 18 членів громадської організації (т.3 а.п.110). Згідно з наданим протоколом, клопотанням голови Громадської організації Кіровоградська обласна організація Спілки офіцерів України (т.3 а.п.86-88), копією протоколу зборів №3/20 від 05.03.2020 року, показань обвинуваченого та раніше вказаних свідків, ОСОБА_3 є членом вказаної громадської організації, бере активну участь у заходах, які проводяться вказаною організацією, позитивно характеризується. У вказаних документах чітко визначено заходи виховного впливу, які будуть застосовані до ОСОБА_3 , та особу, відповідальну за їх проведення. Таким чином клопотання відповідає вимогам законодавства, сумніви у його достовірності відсутні;

- обвинувачений ОСОБА_3 повністю та безумовно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому обвинувачений просить вибачення у потерпілого, висловлює жаль з приводу вчиненого, протягом судового розгляду у повному обсязі відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 366 грн. 50 коп. та моральну шкоду в розмірі 7340 грн., яка хоча і не повністю задовольняє позовні вимоги потерпілого (які підлягають залишенню без розгляду з нижчезазначених мотивів, тому суд не надає оцінку їх обґрунтованості), але така сума відшкодування у двадцятикратному розмірі перевищує заподіяну потерпілому матеріальну шкоду. Обвинувачений про вчинення правопорушення повідомив за місцем роботи та іншим організаціям, у яких бере участь (т.2 а.п.146, т.3 а.п.21), самостійно надав негативну оцінку своїм діям, визнавши як і вину у вчиненні правопорушення, так і власну помилку не тільки у судовому засіданні, та висловлював готовність своєю поведінкою виправити ситуацію, спокутувати вину перед потерпілим та іншими особами. Таким чином така поведінка обвинуваченого, яка полягає у безспірному визнані своєї вини у вчиненні правопорушення фактично серед усіх оточуючих його осіб, яка здійснена протягом тривалого часу, з лютого 2020 року до моменту розгляду вказаного клопотання, а також дії направлені на компенсацію не лише матеріальної шкоди, але і моральної шкоди потерпілому, яка значно перевищує завдану майнову шкоду, безумовна позиція обвинуваченого протягом судового провадження щодо повного визнання вини, висловлення жалю з приводу вчиненого та вибачення перед потерпілим безпосередньо у суді, вказують на наявність бажання виправити ситуацію, яка відбулася, спокутувати вину перед потерпілим та фактичне щире каяття обвинуваченого. Відтак, обставини, встановлені під час розгляду вказаного клопотання, зважаючи на тривалі раніше зазначені позитивні активні дії обвинуваченого, вжиття заходів щодо відшкодування моральної шкоди спричиненої потерпілому, вказують на доведення стороною захисту щирого каяття обвинуваченого.

При цьому суд враховує те, що обвинувачений характеризується виключно позитивно, офіційно працює та має родину, нагороджений орденом «За мужність» ІІ ступеня та орденом «За мужність» ІІІ ступеня, є особою з інвалідністю ІІ групи, під час виконання військових обов`язків отримав поранення, веде активну громадську діяльність. Усі вказані обставини, які встановлені судом, безумовно позитивно вплинуть на можливість перевиховання ОСОБА_3 під час перебування у колективі раніше зазначеної громадської організації, членами якої є військовослужбовці, та вжиті заходи, вказані у клопотанні, із врахуванням позитивної суспільної діяльності обвинуваченого, будуть ефективними для його виправлення. У разі не виконання або ухилення ОСОБА_3 від заходів виховного характеру, колектив громадської організації відповідно до ч.1 ст.289 КПК України протягом року з дня передачі ОСОБА_3 на поруки колективу, зможе прийняти рішення про відмову від поручительства та направити рішення до суду для притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України, що також вказує на можливість впливу на обвинуваченого.

Таким чином, встановлено усі умови та підстави, визначені ст.47 КК України, для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Оскільки у даному випадку суд закриває провадження у справі ухвалою та не ухвалює рішення, визначені ч.1 ст.129 КПК України, зважаючи на встановлені обставини провадження, суд вважає, що цивільний позов потерпілого до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушення, підлягає залишенню без розгляду.

Крім того, у Постанові Верховного Суду від 17.06.2020 року (справа №598/1781/17) викладено правову позицію про те, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

Нормами КПК України встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п.13 ч.1 ст.368, ч.4 ст.374 КПК України). Оскільки ст.126 КПК України визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат, суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

З положень п.1 ч.1 ст.118, ч.2 ст.120 КПК України вбачається, що до процесуальних витрат віднесено витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором.

Як вбачається з квитанції №16, виданої у лютому 2020 року, наданої під час судового розгляду потерпілим ОСОБА_6 , останнім на підставі угоди про надання правової допомоги від 11.02.2020 року передано 10000 грн. касиру адвокатського об`єднання «АФ «Ромаданова і парнери» (т.2 а.п.48). Згідно з матеріалами кримінального провадження адвокат ОСОБА_5 , яка входить до адвокатського об`єднання «АФ «Ромаданова і парнери», під час судового розгляду вказаного кримінального провадження представляла інтереси потерпілого ОСОБА_6 у судових засіданнях Кіровського районного суду м.Кіровограда.

Факт надання правової допомоги та виконання робіт на суму в розмірі 10000 грн., а також факт сплати відповідних коштів потерпілим підтверджується долученими копією договору (т.3 а.п.82), розрахунком, у якому визначено сплату коштів в сумі 10000 грн. (т.3 а.п.83), дублікатом квитанції із довідкою президента адвокатського об`єднання, які підтверджують отримання відповідних коштів (т.3 а.п.84-85). Допущені описки і недоліки в квитанції та її дублікатах, зважаючи на обсяг, кількість судових засідань, в яких брав представник потерпілого, та тривалість кримінального провадження, не викликають у суду сумнівів щодо понесення потерпілим процесуальних витрат, пов`язаних із оплатою правової допомоги представника, саме в обсязі вказаному потерпілим і представником, що підтверджено документально.

Таким чином процесуальні витрати потерпілого ОСОБА_6 в сумі 10000 грн. у вказаному кримінальному провадженні на правову допомогу підтверджені документально, а тому підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288, ст.ст.369-372, 376, 392 КПК України, на підставі ст.ст.44, 47 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та клопотання колективу Громадської організації Кіровоградська обласна організація Спілки офіцерів України - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.125 КК України, із передачею його на поруки колективу Громадської організації Кіровоградська обласна організація Спілки офіцерів України (м. Кропивницький, вул. Чорновола, 2, корпус В, офіс 5) з умовою, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадський порядок.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, - закрити.

Повідомити колектив Громадської організації Кіровоградська обласна організація Спілки офіцерів України про передачу їм ОСОБА_3 на поруки, направивши їм копію ухвали для виконання.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі порушення умов передачі на поруки, відповідно до ч.2 ст.47 КК України, він буде притягатися до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України.

Роз`яснити колективу Громадської організації Кіровоградська обласна організація Спілки офіцерів України, що відповідно до ч.1 ст.289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_3 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - залишити без розгляду.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 процесуальні витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги представника, в сумі 10000 (десять тисяч) грн.

Залучений як речовий доказ оптичний диск (т.1 а.п.42) - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1