У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
09.11.2020 року

м.Мостиська

єдиний унікальний номер 448/672/20
провадження № 1-кп/448/163/20
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська (81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 1/9, Львівської області) клопотання прокурора Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 10.06.2013р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.156 КК України, на підставі п.3? ч.1 ст.284 КПК України,

учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
встановив:

До Мостиського районного суду Львівської області надійшло клопотання прокурора Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 10.06.2013р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.156 КК України, на підставі п.3? ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказаним правопорушенням.

З вищевказаного клопотання слідує, що 06.06.2013 року з прокуратури Львівської області до прокуратури Мостиського району для організації виконання надійшло клопотання міністерства юстиції Чеської Республіки про перейняття кримінального провадження щодо громадянина України ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину на території Чеської Республіки.

Стверджує, що згідно матеріалів наданих чеською стороною, 14.07.2006 року районною прокуратурою м.Рокицани, ОСОБА_4 , у відповідності до вимог законодавства Чеської Республіки, пред`явлено обвинувачення та матеріали кримінального провадження скеровано до суду для розгляду по суті. Вина обвинуваченого обґрунтована показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також показами неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 .

Вказує, що з метою уникнення відповідальності ОСОБА_10 з Чеської Республіки поїхав в Україну за місцем свого постійного проживання в с.Баличі, Мостиського району Львівської області.

Зазначає, що 10.06.2013 року прокуратурою Мостиського району внесено відомості до ЄРДР за №0000014 від 10.06.2013р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.156 КК України, матеріали якого для проведення досудового розслідування скеровано до Мостиського ВП.

Покликається на те, що в ході досудового розслідування ОСОБА_10 , заперечив свою причетність до вказаного злочину та повідомив, що в серпні 2005 року перебував на тимчасових роботах у Чеській Республіці, зокрема у м.Рокицани, де познайомився з ОСОБА_11 , в квартирі якої проводив ремонти. На той час така була розлучена та виховувала 3-ох дітей. Після закінчення ремонтів ОСОБА_10 , мав намір отримати винагороду за виконану роботу, однак ОСОБА_12 коштів не виплатила та написала заяву в поліцію про те, що він ніби то домагався її неповнолітньої дочки.

В ході досудового розслідування допитано дружину обвинуваченого, сусідів, з приводу відомих їм обставин справи, проведено комплекс слідчий дій спрямованих на повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого злочину, однак підстав для повідомлення конкретній особі про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.156 КК України, не встановлено.

Враховуючи, що на теперішній час минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, тому прокурор просить закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п.3? ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання, просив таке задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, проаналізувавши і дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до п.3? ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Тобто, формально існують підстави для застосування п. 3? ч. 1 ст. 284 КПК України.

В той же час, закриття - є однією з форм закінчення досудового розслідування.

Матеріалами кримінального провадження за №0000014 від 10.06.2013р. встановлені ознаки складу злочину, передбаченого ч.1 ст.156 КК України, санкція якого передбачає застосування основних покарань у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. За таких обставин вказане кримінальне правопорушення, згідно з положеннями ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Як слідує з приписів п.3 ч.1 ст.49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.1 ст.156 КК України, складає 5-ть років.

Слід зазначити те, що відповідно до клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, що 06.06.2013 року з прокуратури Львівської області до прокуратури Мостиського району для організації виконання надійшло клопотання міністерства юстиції Чеської Республіки про перейняття кримінального провадження щодо громадянина України ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину на території Чеської Республіки.

В подальшому, зокрема 10.06.2013 року прокуратурою Мостиського району внесено відомості до ЄРДР за №0000014 від 10.06.2013р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.156 КК України, матеріали якого для проведення досудового розслідування скеровано до Мостиського ВП.

В ході досудового розслідування ОСОБА_10 заперечив свою причетність до вказаного злочину та повідомив, що в серпні 2005 року перебував на тимчасових роботах у Чеській Республіці, зокрема у м.Рокицани, де познайомився з ОСОБА_11 , в квартирі якої проводив ремонти. На той час така була розлучена та виховувала 3 дітей. Після закінчення ремонтів ОСОБА_10 мав намір отримати винагороду за виконану роботу, однак ОСОБА_12 коштів не виплатила та написала в поліцію про те, що він ніби то домагався її неповнолітньої дочки.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст.25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно положень ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Відповідно до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 «...для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості».

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Однак, як вбачається з досліджених матеріалів судового провадження за клопотанням прокурора про закриття кримінального провадження, належного та повного проведення слідчих дій у справі проведено не було.

Зі змісту поданого прокурором клопотання слідує, що в судовому засіданні такий, підтримуючи клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.3? ч.1 ст.284 КПК України, зазначав, що в ході досудового розслідування не отримано відомостей про наявність в діях ОСОБА_4 , передбаченого ч.1 ст.156 КК України, не встановлено наявність умислу на вчинення злочину вказаною особою, що свідчить про протиріччя у позиції прокурора, який вказував на конкретну особу в діях якої відсутній склад злочину.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові (№750/153/20; провадження №51-1915км20) від 16.09.2020 року, у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду.
Суд вважає, що досудове розслідування кримінального провадження №0000014 було проведено неналежним чином, а тому необхідно провести подальші процесуальні та слідчі дії, оскільки закриття провадження без достатньо обґрунтованого висновку про неможливість встановлення винної особи може свідчити про неефективність досудового розслідування.

За приписами ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Враховуючи вищенаведене, закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України суперечитиме інтересам потерпілого, завданням та засадам кримінального провадження, принципу верховенства права та матиме формальний характер, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити, матеріали кримінального провадження №0000014 від 10.06.2013р. слід повернути прокурору.

Відмова прокурору у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження не позбавляє його можливості повторного звернення до суду із зазначеним клопотанням після проведення повного та всебічного досудового розслідування, відповідно до вимог КПК України.

Керуючись ст. ст.2, 91, 92, 110, 284, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 10.06.2013р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.156 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, - відмовити.

Матеріали кримінального провадження №0000014 від 10.06.2013р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.156 КК України, - повернути до Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1