Провадження №1-кп/127/646/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Вінниці в залі судових засідань № 12 кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2020 р. за № 0000283, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рахни-Польові Тиврівського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 368 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 368 Кримінального кодексу України (далі КК), з угодою про визнання винуватості.

Згідно з наданою суду угодою ОСОБА_5 беззастережно визнає винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння, наслідки затвердження угоди судом йому роз`яснено; сторони погоджуються на призначенні ОСОБА_5 покарання за частиною першою статті 368 КК у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень з позбавленням права обіймати посади в органах Національної поліції строком на 1 рік. Із запропонованим видом та мірою покарання законний представник потерпілого та обвинувачений погоджуються.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, угоду підтримав та просив її затвердити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з обвинувальним актом у відповідності до наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 582/ос від 01.08.2019 р. молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 призначено на посаду поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», примітки 1 до статті 364 КК ОСОБА_5 є службовою особою, яка за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади.

ОСОБА_5 , вступивши на службу в органи поліції, відповідно до вимог статті 64 Закону України «Про національну поліцію», склав присягу на вірність українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Поряд з цим, ОСОБА_5 , будучи службовою особою та працівником, правоохоронного органу, здійснюючи функції представництва влади, у силу службового становища, зобов`язаний відповідно до статей 3, 7, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 р., Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 р. та положень посадової інструкції, неухильно дотримуватися положень Конституції України, Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини та відповідно до покладених завдань, здійснювати превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживати в межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; здійснювати своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

Також, відповідно до статті 37 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_5 наділений повноваженнями затримувати особу на підставах, у порядку та на строки, визначені Конституцією України, Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також іншими законами України.

Відповідно до посадової інструкції поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП НП України, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції № 4322 від 18.09.2018 р., з якою ОСОБА_5 був ознайомлений, на молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , як службову особу правоохоронного органу поряд з іншими, покладено обов`язок здійснювати безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання в інших випадках, передбачених законодавством, припинення виявлених кримінальних правопорушень та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права повноваження; розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовуючи заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та у спосіб, які передбачені законодавством.

Згідно зі статтями 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» молодшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 забороняється використовувати свої службові повноваження або своє службове становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а в разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язаний невідкладно вжити заходів щодо запобігання одержання такої неправомірної вигоди.

Однак в порушення вищезазначених норм законодавства та посадової інструкції, ОСОБА_6 , являючись службовою особою УПП у Вінницькій області ДПП НП України, зі спеціальним знанням молодший лейтенант поліції, вирішив вчинити злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин

Відповідно до наказу начальника Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_7 № 520 від 24.07.2019 р. молодшого лейтенанта патрульної поліції ОСОБА_5 відряджено до відділу організації несення служби в місті Ковель УПП у Волинській області ДПП НП України з 25.07.2019 р. по 23.08.2019 р.

Згідно з розстановкою сил та засобів взводу № 4 роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП НП України, затвердженої начальником відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП НП України ОСОБА_8 20.08.2019 р., молодший лейтенант ОСОБА_5 заступив на чергування з 19.00 год. 20.08.2019 р. по 07.00 год. 21.08.2019 р. у складі екіпажу Явір - (А) (СП Вишнів) разом з іншим поліцейським цього ж взводу.

Під час виконання службових обов`язків 21.08.2019 р. біля 00.10 год. по вул. Дружби у м. Любомль Волинської області поліцейський ОСОБА_5 та інший поліцейський з цього ж підрозділу зупинили автомобіль марки «Опель Вектра» під керуванням ОСОБА_9 й під час спілкування з останнім виявили, що той перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Надалі, переслідуючи раптово виниклу мету особистого незаконного збагачення, будучи службовою особою, в порушення вимог статей 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», статей 3, 7, 12, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію» та положень посадової інструкції, по вул. Дружби у м. Любомль Волинської області, разом з іншим поліцейським цього ж підрозділу, встановивши можливий факт вчинення ОСОБА_10 адміністративного правопорушення за ознаками статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП), діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, у ході спілкування з останнім висловив прохання надання йому ОСОБА_5 неправомірної вигоди в сумі 200 доларів США (згідно з офіційним курсом НБУ станом на 21.08.2019 р. становить 5026,26 грн) за невчинення дій відносно ОСОБА_10 з використанням наданого йому службового становища, а саме притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 130 КпАП шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У подальшому 21.08.2019 р. біля 00.22 год. та 21.08.2019 р. біля 00.56 год. ОСОБА_5 у ході телефонних розмов з ОСОБА_10 підтвердив свій злочинний намір на одержання зазначеної вище неправомірної вигоди.

Він же ОСОБА_5 21.08.2019 р. о 17.57 год., реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, обіймаючи ту ж посаду, діючи з тих же мотивів та з тією ж метою, використовуючи надане службове становище, знаходячись у невстановленому місці, одержав від ОСОБА_10 на особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 (картка № НОМЕР_2 ) для себе частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в сумі 995 грн. за нескладання відносно нього протоколу та не притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 130 КпАП.

В подальшому 21.08.2019 р. о 19.15 год. ОСОБА_5 під час телефонної розмови підтвердив факт отримання вищевказаних грошових коштів у сумі 995 грн в якості неправомірної вигоди від ОСОБА_10 та ними розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, в діях ОСОБА_5 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 368 КК, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди та прохання надати таку вигоду для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Главою 35 Розділу VІ КПК регламентовано порядок здійснення кримінального провадження на підставі угод. Зі змісту частини другої статті 469 КПК випливає, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Пунктом 1 частини четвертою зазначеної статті визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Вимоги до угоди про визнання винуватості визначені статтею 472 КПК.

Разом з тим, суд вважає за доцільне зауважити наступне.

Зі змісту частини першої статті 32 КПК випливає, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

З наданих суду обвинувального акта та угоди про визнання винуватості випливає, що інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення було вчинене на території міста Любомль Волинської області, а досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні слідчими першого слідчого відділу (Відділу з розслідувань злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому.

Відповідно до частини другої статті 32 КПК кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді. Якщо згідно з частиною першою цієї статті кримінальне провадження стосовно судді має здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, кримінальне провадження здійснює суд, найбільш територіально наближений до суду, в якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, іншої адміністративно-територіальної одиниці (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя).

А згідно з частиною третьою статті 32 КПК у разі якщо кримінальне правопорушення, досудове розслідування якого проводилося територіальним управлінням Національного антикорупційного бюро України (крім кримінальних правопорушень, які цим Кодексом віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду), вчинено у межах територіальної юрисдикції місцевого суду за місцезнаходженням відповідного територіального управління Національного антикорупційного бюро України, то кримінальне провадження здійснює суд, найбільш територіально наближений до суду за місцезнаходженням відповідного територіального управління Національного антикорупційного бюро України, іншої адміністративно-територіальної одиниці (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя).

Отже, жодна з підстав, зазначеній у статті 32 КПК, щодо можливості розгляду зазначеного кримінального провадження саме Вінницьким міським судом Вінницької області судом не встановлена.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Також відповідно до пункту 1 частини першої статті 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Разом з тим, частиною третьою статті 34 КПК визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Отже, враховуючи ту обставину, що зазначене кримінальне провадження не підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області, відповідного процесуального рішення про необхідність розгляду зазначеного кримінального провадження саме Вінницьким міським судом Вінницької області, постановленого відповідно до вимог статті 34 КПК, до обвинувального акта суду надано не було, суд вважає за необхідне звернутись до Вінницького апеляційного суду з поданням про звернення до Верховного Суду з відповідним поданням про вирішення питання щодо доцільності направлення кримінального провадження до відповідного суду з дотриманням правил територіальної підсудності.

Керуючись статтями 314-316 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Звернутись до Вінницького апеляційного суду з поданням про доцільність направлення кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2020 р. за № 0000283, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 368 Кримінального кодексу України, до Верховного Суду для вирішення питання щодо направлення кримінального провадження до відповідного суду з дотриманням правил територіальної підсудності.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: