ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1158/20 Номер провадження 11-сс/814/36/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
скаржника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Центральним апеляційним господарським судом провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.
Ухвалою слідчого судді залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на постанову від 03.07.2020 про закриття кримінального провадження № 40000013 від 25.01.2013.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя вказав, що слідчим при винесенні постанови проведено ряд слідчих дій та процесуальних заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення для встановлення істини по справі, які відображені в постанові про закриття кримінального провадження від 03.07.2020 року.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову від 03.07.2020 слідчого першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0000013.

Зазначає, що 19 березня 2012 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 ), в якому адвокатами ОСОБА_6 та ОСОБА_8 здійснюється адвокатська діяльність та зберігаються адвокатські провадження співробітниками УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено обшук та виїмку. В той же час, за відсутності господарів помешкання, був проведений обшук в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає сім`я адвоката ОСОБА_6 .

При проведенні обшуків у вказаних приміщеннях оглянуті та вилучені матеріали декількох адвокатських проваджень.

20 березня 2012 року адвокатами ОСОБА_8 та ОСОБА_6 до прокуратури Дніпропетровської області була подана заява, в порядку ст. 97 КПК України 1960 року, про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 397 Кримінального кодексу України.

З 20.03.2012 року по теперішній час, кримінальне провадження, відкрите за заявою адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , декілька разів поділялось на різні провадження та потім об`єднувалось знову в одне.

На сьогодні кримінальні провадження знову об`єднані в одне за № 0000013 та передані для проведення досудового розслідування до слідчого управління ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві.

13.07.2012, 03.09.2012, 09.11.2012, 07.12.2012, Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська скасовувались постанови прокуратури області про відмову в порушенні кримінальної справи.

25 січня 2013 року заява внесена до ЄРДР з номером кримінального провадження № 0000013. Досудове слідство в даному кримінальному провадженні здійснювалось Прокуратурою Дніпропетровської області.

29.08.2013 року ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0000013 скасована.

15.01.2014 року ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0000013 скасована.

27.04.2015, 10.07.2015, 13.07.2016, 27.09.2016, 24.11.2016, 06.03.2018, 09.10.2018, 01.02.2019, 24.10.2019 ухвалами слідчих суддів Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська постанови слідчих прокуратури Дніпропетровської області про закриття кримінального провадження № 0000013 скасовані, матеріали кримінального провадження направлені до прокуратури Дніпропетровської області для подальшого досудового розслідування з урахуванням зауважень слідчого судді.

Тобто існує 15 судових рішень, якими скасовувались постанови прокуратури області про закриття кримінального провадження з підстав відсутності складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 397 КК України, в діяннях працівників СУ ГУМВС та ГУБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Даними рішеннями судів були встановлені порушення, допущені прокуратурою при проведенні перевірки та досудового розслідування за заявою ОСОБА_6 , ці порушення чітко визначені в судових рішеннях та прокуратура області була зобов`язана усунути вказані судом порушення при проведенні наступної перевірки. Однак, кожного разу перевірка проводилась формально, прокуратурою не були усунені вказані судом порушення, вимоги суду жодного разу не були виконані.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2020 у справі № 201/13824/19 визначено, що дане кримінальне провадження передано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві для організації досудового розслідування.

Таким чином досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 строк притягнення до кримінальної відповідальності за яким закінчився у 2018 році, майже 7 місяців знаходилось в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

03 липня 2020 року слідчим першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000013.

При цьому, підставою для закриття кримінального провадження стало встановлення відсутності складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 397 КК України, в діяннях працівників СУ ГУМВС та ГУБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Вважає, що до винесення постанови мали бути виправлені всі попередні недоліки та виконані вимоги суду щодо проведення перевірки та аналізування фактів, усунення розбіжностей в поясненнях учасників кримінального провадження.

Однак, жодних недоліків та розбіжностей виправлено не було, постанова про закриття провадження у справі дослівно переписана з попередньої постанови прокуратури про закриття кримінального провадження.

Посилається також на відсутність в матеріалах кримінального провадження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2012р. про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, в судових засіданнях з оскарження постанов прокуратури, представниками прокуратури жодного разу вказана постанова представлена не була.

На підставі цього вважає, що дійсне існування цього судового рішення слідчим не перевірялось, так само як і повноваження осіб на проведення обшуків та вилучення адвокатських проваджень.

Судом не було перевірено наявність вказаної постанови в матеріалах вказаного кримінального провадження та чи наявна у цій нібито існуючій постанові інформація про те, що Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська надано дозвіл на проведення обшуку та виїмки документів у адвокатів, в приміщенні, де здійснюється адвокатська діяльність.

Не проаналізовано той факт, що фактично в матеріалах кримінального провадження наявні документи, що підтверджують вилучення та огляд адвокатських проваджень, що є складом злочину, визначеним ст. 397 КК України. Детальний перелік документів та недоліків приведений у скарзі до слідчого судді, однак ним проігнорований.

При цьому в цих документах вказані прізвища осіб, які проводили вилучення та огляд адвокатських проваджень.

Також, суду надано декілька судових рішень про скасування постанов слідчих про закриття вказаного кримінального провадження з підстав неповного проведення досудового розслідування, з визначенням недоліків, які підлягають усуненню при проведенні подальшого досудового розслідування, визначено, що вказані судові рішення органом досудового слідства до цього часу не виконані.

Заперечує висновки слідчого судді, що матеріали кримінального провадження № 0000013 містять численні клопотання адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, в зв`язку із тим, що минуло 7 років та досудовим слідством не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, оскільки адвокатом ОСОБА_8 подібні клопотання жодного разу не подавались до будь-якої інстанції, а звернення потерпілого ОСОБА_6 із клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України тобто по нереабілітуючим обставинам, що тягне за собою відповідні наслідки.

Однак постановою, за результатом розгляду якої винесено оскаржувану ухвалу, кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю в діянні складу злочину, що не відповідає матеріалам кримінального провадження, оскільки в них наявні прямі докази вчинення працівниками правоохоронних органів кримінального правопорушення кваліфікованого за ст.ст. 365, 397 КК України.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він не був присутнім у судовому засіданні 01.10.2020, а з текстом оскаржуваної ухвали він ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень 02.12.2020.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також свої вимоги щодо скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали із задоволенням його апеляційних вимог, скасування постанови слідчого першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000013.

Мотиви суду.
Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 не був присутній під час проголошення ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01.10.2020, та відомості про отримання ним копії рішення відсутні.

Отже, доводи ОСОБА_6 про ознайомлення із змістом ухвали слідчого судді саме 02.12.2020 є неспростованими.

Статтею 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає наведені ОСОБА_6 причини пропуску строку на оскарження поважними, а тому клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як вбачається із матеріалів провадження, на підставі постанови від 14.11.2019 прокурора Прокуратури Дніпропетровської області про визначення підслідності у кримінальному провадженні, визначено підслідність кримінального провадження № 0000013 від 25.01.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч. 2 ст.397 КК України за ТУ ДБР, розташованому у м. Полтаві.

Згідно матеріалів провадження 20.03.2012 адвокатами ОСОБА_8 та ОСОБА_6 до прокуратури Дніпропетровської області була подана заява в порядку ст. 97 КПК України (в ред. 1960 року) про вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 , ч. 2 ст. 297 КК України.

У заяві зазначено, що 19.03.2012 у приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , в якому адвокатами ОСОБА_6 та ОСОБА_8 здійснюється адвокатська діяльність та зберігаються адвокатські провадження, співробітниками УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено обшук та виїмку. В той же час, за відсутності господарів помешкання, був проведений обшук в приміщенні за адресою АДРЕСА_2 , де мешкає сім`я адвоката ОСОБА_6 . Під час обшуків було вилучено велику кількість адвокатських проваджень, які не стосувалися провадження, у якому були проведені ці обшуки, не дивлячись на неодноразові заперечення ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Протягом 2012 року прокуратурою Дніпропетровської області було винесено 4 постанови про відмову у порушенні кримінальної справи за вказаною заявою, які скасовувалися судом.

25.01.2013 вказана заява внесена до ЄРДР за номером кримінального провадження 0000013.

Починаючи з 2013 року провадження у даній справі декілька разів було закрито слідчим з підстав відсутності в діях працівників СУ ГУМВС та ГУБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365 та ч. 2 ст. 397 КК України.

В черговий раз така постанова слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області від 26.06.2019 скасована слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська згідно ухвали від 24 жовтня 2019 року та вказано на ряд недоліків які всупереч попереднім ухвалам слідчих суддів не були виконані, зокрема:

-помилкового аналізу слідчим законності проведення обшуку на предмет відповідності його вимогам КПК України, підстави та мети його проведення, а також того, чи знайомився будь-хто із присутніх під час обшуку із матеріалами вилучених адвокатських проваджень, позаяк слідчий повинен був перевіряти факт вчинення службовою особою перешкод до здійснення правомірної діяльності захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та порушення встановленої законом гарантії їх діяльності та професійної таємниці;

-у зв`язку з наведеним не проаналізовано пояснення слідчих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині наявності розбіжностей щодо ознайомлення вказаних слідчих та інших осіб із адвокатськими провадженнями ТОВ «ІК-Стрит», УР ТОВ ТК «Югос», ТОВ з ІІ «Юромаш» та інші тобто ті, які не стосувасиля розслідування факту протиправних дій посадових осіб ТОВ «Агростат 2007»;

-не усунення розбіжностей в показаннях свідка ОСОБА_11 про проведення обшуку за іншою адресою, а саме квартирі АДРЕСА_3 , тоді як згідно інших доказів обшук проводився у квартирі АДРЕСА_4 ;

-не долучення до матеріалів провадження та не проведення аналізу доказів, що підтверджують повноваження осіб працівників правоохоронних органів, які проводили обшуки;

-не допит ОСОБА_6 в якості потерпілого, позаяк останньому було вручено пам`ятку про права і обов`язки потерпілого.

Після скасування постанови слідчого дане провадження було передано слідчому Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованому у м. Полтаві ОСОБА_12 , який без проведення будь-яких додаткових слідчих дій, не усунувши недоліки, визначені в ухвалі слідчого судді від 24 жовтня 2019 року в черговий раз 03.07.2020 виніс постанову про закриття кримінального провадження з підстав відсутності в діях працівників СУ ГУМВС та ГУБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365 та ч. 2 ст. 397 КК України.

ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, зазначивши мотиви скарги аналогічні тим, які на спростування правильності рішення слідчого наведені скаржником у апеляційній скарзі.

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави 01.10.2020 не знайшов підстав для задоволення скарги, мотивуючи тим, що слідчим при винесенні постанови проведено ряд слідчих дій та процесуальних заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження для встановлення істини по справі, які відображені у постанові про закриття кримінального провадження від 03.07.2020.

Слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не проаналізовано які саме додаткові слідчі та процесуальні дії виконано слідчим, не наведено аналізу додаткових доказів, які на думку слідчого судді зібрано у даному кримінальному провадженні.

Колегія судів вважає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, прийняті без повного вивчення матеріалів провадження, а тому ухвала підлягає скасуванню на підставі наступного.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

За змістом постанова від 03.07.2020 містить висновок про встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, слідчий обґрунтував тим, що виконано всі можливі та необхідні слідчі дії, але не здобуто будь-яких об`єктивних даних, що свідчать про умисне вчинення правопорушень, а також встановлена відсутність об`єктивної сторони складу злочину.

Слід зазначити, що постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011р., (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Колегія суддів вважає, що слідчим взагалі не виконано ухвалу слідчого судді від 24.10.2020, органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві скаржника та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності.

Слідчий помилково розглядає лише законність проведення обшуку на предмет відповідності його вимогам КПК України, підстави та мети його проведення, а також того, чи знайомився будь-хто із присутніх під час обшуку із матеріалами вилучених адвокатських проваджень, позаяк слідчий повинен перевірити факт вчинення службовою особою перешкод до здійснення правомірної діяльності захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_6 та порушення встановленої законом гарантії їх діяльності та професійної таємниці.

У даному кримінальному провадженні в ухвалах слідчих суддів неодноразово зверталася увага органів досудового слідства про необхідність підтвердження повноважень осіб працівників правоохоронних органів, які проводили обшуки та брали у них участь.

Більш того, матеріали містять вказівки в порядку ст. 36 КПК України прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, згідно яких слідчий повинен долучити до матеріалів кримінального провадження накази про призначення працівників ГУМВС України, які проводили обшуки на їхні посади. (т.1 а.м.п.103).

У своїй постанові від 03.07.2020 слідчий аналізує дії оперативних працівників УБОЗ ГУМВС в Дніпропетровській області ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , проте не долучає жодного доказу на підтвердження того факту, що вказані особи дійсно на день проведення обшуку працювали оперативними працівниками відповідного підрозділу правоохоронних органів. Відсутні такі доказі і на підтвердження того, що ОСОБА_19 та ОСОБА_9 обіймали посаду слідчого.

Зважаючи на викладене, під час досудового слідства необхідно долучити до матеріалів провадження накази про призначення на посади осіб, які проводили обшуки 19 березня 2012 року за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 .

Окрім вказаного, слідчим не виконані вказівки про долучення до провадження висновків та належним чином завірені копії матеріалів службового розслідування в УВБ Дніпропетровській області ДВБ МВС України щодо вказаних осіб.

Слідчим СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві не перевірено обставини отримання слідчим слідчого відділу прокуратури ОСОБА_20 , який не входив у групу слідчих по розслідуванню кримінальної справи №36121003, документів, вилучених під час обшуку 19.03.2012 у адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_5 , а це адвокатські провадження стосовно ТОВ «ІК Стріт», УР ТОВ ТК «Югос», ТОВ з ІІ «Юромаш», фізичної особи ОСОБА_21 . Також не перевірено обставини та підстави передачі вказаних документів старшому слідчому прокуратури Кіровського району ОСОБА_22 . Вказана інформація міститься у повідомленні прокурора відділу 06/3 ОСОБА_23 та начальника слідчого відділу 06/3 СУ прокуратури ОСОБА_24 (а.м.п.104 т.1).

Саме наведені обставини, на переконання ОСОБА_6 , свідчать про порушення адвокатської таємниці, а факт безпідставного вилучення під час обшуку та утримання вказаних адвокатських провадження більше двох місяців перешкодили захиснику/представнику у здійсненні правомірної діяльності.

У зв`язку із наведеним підлягають обов`язковому допиту в якості свідків працівники прокуратури ОСОБА_20 ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , та ОСОБА_24 .

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що в усіх наявних у кримінальному провадженні постановах про закриття кримінального провадження слідчими перевірялася правомірність проведення обшуку помешкання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_6 . Проте, як неодноразово на це вказували в ухвалах слідчі судді та у своїх скаргах потерпілий ОСОБА_6 , останній проживає за адресою АДРЕСА_2 і саме за цією адресою головою Індустріального суду м. Дніпропетровська 14.03.2012 року було надано дозвіл на проведення обшуку, а відповідно до протоколу обшуку від 19.03.2012 за цією адресою проведено обшук. У своїй заяві ОСОБА_25 не оспорював правомірність дій працівників правоохоронних органів щодо проведення обшуку за адресою АДРЕСА_6 . У зв`язку із викладеним, вказані недоліки мають бути виправлені.

Слід зазначити, що доводи апелянта про відсутність у матеріалах кримінального провадження постанови про проведення обшуку є безпідставними.

Так, на аркушах 165-168 том 2 наявні дві постанови голови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2012 про проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_8 у кв. АДРЕСА_5 та по місцю проживання та реєстрації ОСОБА_6 у кв. АДРЕСА_4 .

Також, слідство є не повним через не допит потерпілого ОСОБА_6 , в ході проведення якого необхідно з`ясувати наявність згоди у потерпілого на долучення до матеріалів провадження вилучених 19.03.2012 адвокатських провадження для оцінки правомірності його діяльності як захисника та перевірки наявності об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України в діях працівників правоохоронних органів.

Зважаючи на викладене, ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_6 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2020 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 задовольнити, а постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 від 03.07.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000013 від 25.01.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 397 КК України - скасувати, направивши кримінальне провадження № 0000013 органу досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4