УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ Житомирської області, громадянина України, який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)»,

встановив:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з 14.03.2018 по 20.03.2018.

Засуджений в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, подав заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, у зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у його відсутність.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання за відсутністю підстав.

Дослідивши матеріали особової справи, суд встановив наступне.

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 07.05.2018, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 31.07.2018, ОСОБА_3 засуджений в за ст. 162 ч. 1, 185 ч. 3, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін. Строк відбуття покарання визначено рахувати з 14.03.2018, зарахувавши у цей строк час перебування його під вартою із розрахунку день за день.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Частиною 2 статті 21 КПК встановлено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили у порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України», рішення № 32053/13 від 29.10.2015, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
У зв`язку із тим, що питання, яке ставить перед Богунським районним судом м. Житомира засуджений ОСОБА_3 , вже було розглянуто судом, рішення є обов`язковим для виконання, а тому Богунський районний суд м. Житомира позбавлений можливості приймати нове рішення чи змінювати існуюче.
На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України,

ухвалив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1