Провадження № 1-м/761/85/2020
У Х В А Л А
Іменем України
29 грудня 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , особи в інтересах якої подана заява ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову начальника Департамента міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 08.10.2020 року, про видачу громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Республіки Таджикистан,-

в с т а н о в и в :
Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову начальника Департамента міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 08.10.2020 року, про видачу громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Республіки Таджикистан.

Заявник зазначає, що існують підстави для скасування вищевказаної постанови, а саме:

1)Кримінальний кодекс України не встановлює відповідальність за дії які інкримінуються ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 307-3 Кримінального кодексу Республіки Таджикістан.

2)Не здійснено належної перевірки факту звернення ОСОБА_5 із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Враховуючи викладене адвокат ОСОБА_4 просить слідчого суддю скасувати постанову прокурора про видачу ОСОБА_5 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив слідчого суддю скасувати постанову начальника Департамента міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 08.10.2020 року, про видачу громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Республіки Таджикистан.

Особа в інтересах якої подана скарга ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Прокурор проти задоволення скарги заперечив, зазначив, що вважає оскаржувану постанову законною.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані ними матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 590 КПК України, після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Про своє рішення центральний орган України повідомляє компетентний орган іноземної держави, а також особу, щодо якої воно прийнято.

У разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо впродовж десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави.

Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

За ч. 1 ст. 591 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою. Якщо до особи застосовано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, скарга на рішення про видачу такої особи (екстрадицію) може бути подана до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого розташований відповідний центральний орган України.

Скаржник зазначає, що ОСОБА_5 під час перебування у ДУ «Київський слідчий ізолятор» декілька разів через адміністрацію слідчого ізолятора направляв на адресу Державної міграційної служби України заяву про визнання біженцем, або особою яка потребує додаткового захисту. Однак його заяву так і не було прийнято та зареєстровано у встановленому законом порядку.

Так, слідчому судді не надано підтверджень подання ОСОБА_5 заяви про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а відтак ОСОБА_5 не є особою, яка, в розумінні ч. 4 ст. 590 КПК України, подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що б унеможливлювало прийняття Рішення про видачу особи (екстрадицію).

Стосовно доводів скаржника в частині не встановлення КК України відповідальності за злочин інкримінований ОСОБА_5 за Кримінальним кодексом Республіки Таджикістан, то такі доводи є надуманими, оскільки уповноваженим органом на проведення перевірки було встановлено відповідність злочину, за вчинення якого запитується видача, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Слідчий суддя роз`яснює, що Кримінальний кодекс України не обов`язково має містити дослівний виклад статті Кримінального кодексу запитуваної держави, однак має по своїй суті відповідати злочину, у вчиненні якого обвинувачується або підозрюється особа, що й має місце в даному випадку.

Отже підстав, які б виключали можливість видачі ОСОБА_5 до Республіки Таджикістан, на даний час відсутні.

В той же час, враховуючи, що ОСОБА_5 притягається до кримінальної відповідальності Фастівським міськрайонним судом Київської області, наявні підстави для відстрочки фактичної передачі такої особи до запитуваної держави.

Виходячи з положень ч.4 ст.591 КПК України при розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію), а відтак у слідчого судді відсутні підстави вважати проведену перевірку неналежною та незаконною.

З урахуванням наведеного вище слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для скасування постанови начальника Департамента міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 08.10.2020 року, про видачу громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Республіки Таджикистан відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 372, 589, 591 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову начальника Департамента міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 08.10.2020 року, про видачу громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Республіки Таджикистан відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1