465/3786/18
1-кп/465/64/20
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

02.12.2020 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львов в складі:
головуючого судді суду присяжних ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Осиповичі, Могильовської обл., Республіки Білорусь, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

В провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України.
В судовому засіданні прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 днів щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, існують та не зменшились ризики щодо можливості переховування обвинуваченого від суду, враховуючи, що обвинувачений є уродженцем Республіки Білорусь, а тому при зміні запобіжного заходу може повернутися в республіку Білорусь, можливості незаконного впливу на потерпілих та інших учасників процесу, враховуючи що судовий розгляд справи продовжується.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, щодо ризиків, наведених прокурором, вважає, що це лише припущення.
Обвинувачений погодився з позицією свого захисника.
Відповідно до положень ч. 3 ст.383 КПК України усі питання, пов`язані з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною третьою статті 331 цього Кодексу, судді і присяжні вирішують спільно.

Згідно зі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
За таких обставин, головуючий, вислухавши думку учасників кримінальногопровадження, дослідивши матеріали справи, під час вирішення питання щодо продовження дії обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст.199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а також ту обставину, що обвинувачений є уродженцем Білорусії, зі слів його дядька свідка ОСОБА_6 - власника квартири, де проживав обвинувачений, обвинувачений проживав за згодою свого дядька у його квартирі тимчасово, суд вважає, що є ризики, що обвинувачений у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу може переховуватися від суду, а отже на думку суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
Суд також вважає, що є ризики щодо незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих, експертів та інших учасників процесу у випадку зміни запобіжного заходу, враховуючи стадію судового розгляду кримінального провадження, на якій ще не допитувались експерти, обвинувачений та не досліджувались матеріали кримінального провадження.
Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників процесу, оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання у разі визнання винуватим обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, обставини, які свідчать про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході не відпали; наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не перестали існувати та, на думку суду, не зменшилися, а також особу обвинуваченого, вік, стан здоров`я та стадію розгляду кримінального провадження, що у справі не допитані експерти, на яких обвинувачений може незаконно впливати, суд визнає об`єктивними покликання прокурора та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком до 60 днів та не вбачає підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу та визначення застави з врахуванням вимог ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що спричинило загибель людини.
Керуючись ст.ст.177,178, 183, 197, 331 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 30 січня 2021 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику Державної установи "Львівська установа виконання покарань № 19".

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1