УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2020 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , отримавши клопотання представника ТОВ «Кредитні ініціативи» - адвоката ОСОБА_2 про скасування арешту майна,

УСТАНОВИВ:

У провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ТОВ «Кредитні ініціативи» - адвоката ОСОБА_2 про скасування арешту майна.
У клопотанні порушено питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 06.11.2015 року, яке було реалізовано в рамках виконавчого провадження №11959264, а саме квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Нормою ст. 64-2 КПК України передбачено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи, права якої виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Також, у вказаній статті законодавець передбачив, що представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю - у випадку, якщо власником майна, щодо якого здійснюється арешт, є юридична особа.
Повноваження представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:
1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні;
2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа;
3) довіреністю - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є працівник юридичної особи, яка є власником майна, щодо якого здійснюється процедура спеціальної конфіскації.
Крім того, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні, відповідно до ст.. 50 КПК України, підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 06.02.2018 у справі № 752/11464/16-к встановив, що пункт 2 частини першої статті 50 КПК визначає, що повноваження захисника мають вважатися підтвердженими, якщо - на додаток до документу, передбаченого пунктом 1, - захисник надав хоча б один з документів, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті.
У той же час, слідчий суддя відмічає, що тільки належним чином оформлений ордер на надання правової допомоги є належною та достатньою підставою для представництва інтересів як довірителя, так і підзахисного, однак до даного клопотання не долучено ордера взагалі.
Аналогічні правові висновки були зроблені в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21.03.2019 року у справі № 760/650/18 від 21.03.2019 року.
З урахуванням того, що відповідно до пункту 2 Положення про ордер на надання правової допомоги та Порядку ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17.12.2012 року, ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України.
В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.
Ордер встановленої форми є обов`язковим для прийняття всіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Пунктом 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.
Пункт 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та Порядок ведення реєстру ордерів містять вичерпний перелік реквізитів, які мають бути в ордері на надання правової допомоги.
Згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та Порядком ведення реєстру ордерів, ордер, зокрема, має містити назву органу, який надає правову адвокатську допомогу, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 року у справі № 9901/847/18 дійшла висновку, що в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.
Як вбачається з матеріалів, долучених до скарги, на підтвердження своїх повноважень на звернення до суду ОСОБА_2 долучено довіреність від 21 липня 2020 року, на представлення інтересів ТОВ «Кредитні ініціативи», видану від Директора ОСОБА_3 , на представлення інтересів Товариства.
Крім того, представником не долучено до матеріалів скарги підтвердження, що вона є працівником юридичної особи, відтак, відповідно до ч. 4 ст. 64-2 КПК України, скарга подана без підтвердження її повноважень.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу.
Разом з цим суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 9, 64-2, 174, 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ТОВ «Кредитні ініціативи» - адвоката ОСОБА_2 про скасування арешту майна повернути.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя