УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.02.2021 Справа №607/4855/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні під час розгляду судового кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про обвинувачення за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України,-

встановив:
Прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України.

У поданому клопотанні зазначено наступне: «10 березня 2017 року близько 15 год. 15 хв. у ОСОБА_6 , який перебував неподалік будинку №33 за адресою проспект Злуки у м.Тернополі та побачив ОСОБА_7 , виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення майна останнього.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 10.03.2017 року близько 15 год. 15 хв. перебуваючи неподалік будинку №33 за адресою проспект Злуки у м.Тернополі підійшов до ОСОБА_7 із за спини та діючи умисно, переслідуючи корисливу мету наживи, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося в утриманні останнього за голову та рот рукою, всупереч його волі, обшукав останнього і знайшовши в кишені штанів мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3 S», вартістю 2860 грн., із сім картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., відкрито викрав його, після чого з місця злочину втік, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2885 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 12 березня 2017 року близько 15 год. 30 хв., у ОСОБА_6 , який знаходився неподалік будинку №43 за адресою проспект Злуки у м. Тернополі та побачив ОСОБА_8 , виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення майна останньої.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 12 березня 2017 року близько 15 год. 30 хв., перебуваючи неподалік будинку №43 за адресою проспект Злуки у м.Тернополі, підійшов до ОСОБА_8 та, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету наживи, без застосування насильства, всупереч волі ОСОБА_8 , вирвав з її рук мобільний телефон марки «Nokia Asha 308» вартістю 245 грн., із сім картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн. та картою пам`яті об`ємом 8 GB вартістю 125 грн., після чого з місця злочину втік, чим заподіяв матері малолітньої ОСОБА_8 ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 395 гривень.

Окрім цього, 15.03.2016, близько 04 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в м.Тернополі, вступив у злочинну змову з ОСОБА_10 направлену на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, 15.03.2016 близько 04 год. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 та переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та вони не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрали з сходової клітки першого поверху під`їзду №2 даного будинку дитячий велосипед червоного кольору, торгової марки «Ардіс», вартістю 300 гривень, який належить ОСОБА_11 , після чого, віднесли та залишили даний велосипед поблизу продуктового магазину «Наталка», що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_10 , залишивши дитячий велосипед червоного кольору торгової марки «Ардіс», поблизу продуктового магазину «Наталка», що знаходиться за адресою вул.Б.Лепкого в м.Тернополі, повернулись до будинку АДРЕСА_1 та переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та вони не будуть поміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрали з сходової клітки першого поверху під`їзду №2 даного будинку, дитячий велосипед синьо-червоного кольору торгової марки «BENNETO», вартістю 200 гривень, який належить ОСОБА_12 .

Із викраденим майном ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, чим спричинили ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 300 гривень та ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 200 гривень.

Крім того, 25.03.2016, у ОСОБА_6 , який перебував в м. Тернополі, виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 25.03.2016 близько 04 год. ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 та, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, та він не буде помічений сторонніми особами, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрав з сходової клітки між другим та третім поверхом під`їзду № 1 даного будинку велосипед жовтого кольору торгової марки «AVANTI», вартістю 500 гривень, який належить ОСОБА_13 .

Із викраденим майном ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втік чим спричинив ОСОБА_13 майнову шкоду на суму 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб та вчинена повторно та ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

20 квітня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

8 листопада 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

9 листопада 2016 року до Тернопільського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000970 від 16.03.2016 стосовно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

14 березня 2017 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000820 від 10.03.2017, а саме у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

25 квітня 2017 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про змінену підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000820 від 10.03.2017, а саме у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

25 квітня 2017 року до Тернопільського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обвинувачується: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_4 , громадянин України, українець, із середньою-спеціальною освітою, непрацюючий, не депутат, 09.11.2016 року стосовно якого до Тернопільського міськрайонного суду з обвинувальним актом направлено кримінальне провадження №0000970 від 09.11.2016 року за ч.2 ст. 185 КК України,-

Достатніми підставами обвинувачувати ОСОБА_6 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень є зібрані у кримінальному провадженню докази, а саме:

показаннями потерпілої ОСОБА_12 ;

показаннями потерпілої ОСОБА_11 ;

показаннями потерпілої ОСОБА_13 ;

показаннями свідка ОСОБА_14 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_14 ;

протоколом огляду відео від 20.03.2016;

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ;

проведеним слідчим експериментом із залученням підозрюваного ОСОБА_6 ;

показаннями потерпілого ОСОБА_7 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілим ОСОБА_7 ;

показаннями представника потерпілого ОСОБА_9 ;

показаннями малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ;

показаннями свідка ОСОБА_15 ;

показаннями свідка ОСОБА_16

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ;

проведеним слідчим експериментом із залученням підозрюваного ОСОБА_6 .

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 , згідно ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом.

Ризиком того, що ОСОБА_6 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Так, встановлено, що під час розгляду Тернопільським міськрайонним судом кримінального провадження №0000970 від 09.11.2016 року, відносно ОСОБА_6 , у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, останній неодноразово не являвся в підготовче судове засідання.

Окрім цього, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000820 від 10.03.2017, ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому вказаний запобіжних захід судом було змінено на домашній арешт. Однак, ОСОБА_6 не виконав покладених на нього обов`язків, неодноразово не з`являвся в судове засідання (27.04.2018, 05.06.2018, 27.06.2018, 06.08.2018), про причини своєї неявки не повідомив, що стало наслідком відкладення судових засідань на іншу дату. В подальшому обвинуваченого було оголошено в розшук. Вказане підтверджує те, що ОСОБА_6 ухиляється від суду, що має наслідком затягування судового розгляду вказаного кримінального провадження та порушення розумних строків передбачених ст. 28 КПК України.

Так, 30.03.2018 ОСОБА_6 судом змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Однак, 27.04.2018 року обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ризиком того, що ОСОБА_6 , може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що обвинувачений, не працює, не має постійного джерела доходу, та після направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України, останній на шлях виправлення не став, а знову обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186 КК України, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення та перевиховання та підтверджує факт що він знову може вичинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того у кримінальному провадженні наявні неповнолітні потерпілі та свідки, які дають свідчення, що мають суттєве значення для встановлення істини по справі. Перебуваючи на волі обвинувачений, маючи доступ до інформації про анкетні дані та контактні телефони потерпілих, свідків, може незаконно впливати на даних осіб та шляхом тиску та залякувань змушувати їх давати неправдиві свідчення та відмовлятись від дачі свідчень, що негативно позначиться на проведенні досудового розслідування, втраті доказів тощо.

Крім того слід звернути увагу на те, що дані злочини вчинені з особливим цинізмом - відверто зневажливим ставленням до загальноприйнятих норм моралі, етики, що виразився у заволодінні майном малолітніх осіб.

Зазначені обставини свідчать про те, що ризики які існували під час досудового розслідування, судового розгляду стосовно того, що ОСОБА_6 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду знайшли своє підтвердження.

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_6 , не перебуваючи під вартою, не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки та перешкоджає повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, та те, що перебуваючи на волі, він може здійснити дії, зазначені у клопотанні, а тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам».

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 оголосив клопотання та пояснив, що підтримує його повністю посилаючись на вказані у ньому мотиви.

Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що клопотання підтримує повністю посилаючись на наведені у ньому мотиви.

Прокурор ОСОБА_4 пояснила, що підтримує доводи наведені у клопотанні ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_5 пояснив, що заперечує щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення посилаючись на його необґрунтованість.

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що підтримує доводи захисника.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши клопотання сторони обвинувачення, суд приходить до наступного висновку.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2020 року, запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 за клопотанням прокурора ОСОБА_3 продовжено до 22 лютого 2021 року.

На підставі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

На думку суду стороною обвинувачення доведено достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події, речовими доказами, висновками експерта, показаннями потерпілих, свідків, протоколом допиту підозрюваного, протоколами проведення слідчого експерименту. При цього слід зазначити, що відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Також стороною обвинувачення доведено існування обставин, які підтверджують, що ризики котрі стали підставою для обрання виняткового запобіжного заходу та подальше продовження його застосування не зменшились та продовжують існувати, зокрема:

Ризиком того, що ОСОБА_6 , може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що обвинувачений, не працює, не має постійного джерела доходу, та після направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України, останній на шлях виправлення не став, а знову обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186 КК України, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення та перевиховання та підтверджує факт що він знову може вичинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього перебуваючи на волі обвинувачений, маючи доступ до інформації про анкетні дані та контактні телефони потерпілих, свідків, може незаконно впливати на даних осіб та шляхом тиску та залякувань змушувати їх давати неправдиві свідчення та відмовлятись від дачі свідчень, що негативно позначиться на проведенні досудового розслідування, втраті доказів тощо.

Також слід врахувати, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000820 від 10.03.2017, ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому вказаний запобіжних захід судом було змінено на домашній арешт. Однак, ОСОБА_6 не виконав покладених на нього обов`язків, неодноразово не з`являвся в судове засідання (27.04.2018, 05.06.2018, 27.06.2018, 06.08.2018), про причини своєї неявки не повідомив, що стало наслідком відкладення судових засідань на іншу дату. В подальшому обвинуваченого було оголошено в розшук. Вказане підтверджує те, що ОСОБА_6 ухиляється від суду, що має наслідком затягування судового розгляду вказаного кримінального провадження та порушення розумних строків передбачених ст. 28 КПК України.

ЄСПЛ через призму рішень зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

На думку суду стороною обвинувачення доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу на даному етапі не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам.

Проаналізувавши наведене у сукупності суд приходить до переконання про те, що заперечення сторони захисту спростовуються матеріалами справи та доводами прокурора про реальне існування ризиків. Крім цього суду не доведено підстав для зміні розміру раніше визначеної застави.

Беручи до уваги вищенаведене, із врахування особи обвинуваченого, його характерезуючих даних, стану здоров`я, майнового стану, тяжкості інкримінованого обвинувачення, соціальних зв`язків, суд приходить до переконання про доцільність задоволення клопотання прокурора.

Керуючись статтями 8, 29, 129 Конституції України, Главою 18 КПК України суд, -

постановив:
Клопотання сторони обвинувачення задовільнити, ОСОБА_6 продовжити строк тримання під вартою на два місяці до 11 квітня 2021 року.

ОСОБА_6 продовжити строк внесення застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, до ухвалення рішення про зміну або скасування запобіжного заходу.

Після внесення застави ОСОБА_6 звільнити з-під варти і з цього часу на нього покладаються обов`язки: носити електронний засіб контролю; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суду про зміну місця проживання; з`являтися за першою вимогою до суду; утримуватися від спілкування з потерпілими і свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк два місяці до 11 квітня 2021 року.
ОСОБА_6 роз`яснити, що у випадку не виконання покладених обов`язків внесена застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, строк дії ухвали закінчується 11 квітня 2021 року в 21 год. 00 хв.

Копію ухвали вручити учасникам і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України для вручення ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_1