Провадження № 1-кп/761/2153/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003849 від 24 березня 2016 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 6 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2020 року за результатами проведення судового засідання у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до 20 грудня 2020 року включно.

В судовому засіданні судом з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого, у зв`язку із неможливістю закінчити розгляд кримінального провадження до спливу вказаного строку, поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою відповідно до ст.331 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні оголосив письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 . Зазначив, що визначені раніше ризики у відповідності зі ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, обумовлюючи тим, що прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не доведено, а нові не наведено, при цьому сама тяжкість кримінального правопорушення не є підставою для тримання особи під вартою. Вказала, що ризику того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків немає, оскільки свідки до суду жодного разу не з`явилися. Звертала увагу, що у її підзахисного наявні висипи на тілі, при цьому листи суду про надання ОСОБА_4 медичної допомоги ігноруються працівниками ДУ «Київський слідчий ізолятор». Просила змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або визначити розмір застави як альтернативний запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника. Вказав, що розкаюється у вчиненому, хоче вибачитися перед потерпілим. Зазначив, що визнає свою вину за ч.1 ст.115 КК України. Просив звернути увагу, що його стан здоров`я погіршується, зокрема наявні болі в коліні, двосторонній отит та висипи на тілі.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст.183, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

Проаналізувавши доводи, наведені сторонами у судовому засіданні, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінального правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_4 , а саме вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено найсуворіше покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 .

При цьому суд враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, поєднаних з застосуванням та погрозою застосування фізичного насильства, новий злочин, який інкримінований обвинуваченому ОСОБА_4 , вчинено через невеликий проміжок часу після звільнення останнього з місць позбавлення волі, що у своїй сукупності свідчить про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, та які підтримані прокурором у судовому засіданні, а саме те, що обвинувачений перебуваючи на волі зможе переховуватись від суду, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом здійснення психологічного або фізичного впливу на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження зазначених прокурором ризиків.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегією суддів також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, відомості щодо соціальних зв`язків ОСОБА_4 , те, що він раніше судимий, офіційно не працює, не одружений, неповнолітніх осіб та осіб похилого віку на утриманні не має.

Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_4 в умовах тримання під вартою відсутні.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 14 лютого 2021 року включно, підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 суд не вбачає.

Крім того, відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні з огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , внаслідок якого загинула людина, а також з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України щодо високого ступеню ризику ухилення обвинуваченого від суду з урахуванням в тому числі даних про особу обвинуваченого.

Розглядаючи заяву захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_4 щодо надання останньому належної медичної допомогиу зв`язку із болями в коліні, двосторонньому отиті та висипами на тілі, суд дійшов наступного висновку.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пивоварник проти України», рівень охорони здоров`я ув`язненого має бути сумісним з людською гідністю. Європейський суд з прав людини наголосив, що охорона здоров`я ув`язнених повинна здійснюватися належним чином, а відсутність належної медичної допомоги може вважатися жорстоким або нелюдським поводженням в значенні статті 3 Конвенції. ЄСПЛ підкреслив, що для того, щоб надана медична допомога могла вважатися належною, потрібно встановити сукупність наступних факторів: 1) факт огляду лікарем і призначення лікування; 2) докладне документування стану здоров`я ув`язненого; 3) оперативність та точність постановки діагнозу і лікування; 4) наявність регулярного і систематичного нагляду за станом здоров`я, розроблення плану лікування; 5) створення умов, необхідних для надання призначеного лікування; 6) медична допомога має відповідати тому рівню, на якому надається населенню в цілому.

З огляду на викладене, суд з метою додержання прав обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважає необхідним зобов`язати начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор», іншої установи попереднього ув?язнення за місцем утримання ОСОБА_4 негайно забезпечити додержання права останнього на належну медичну допомогу, зокрема в частині проведення медичного обстеження ОСОБА_4 та забезпечення можливості відповідного лікування згідно встановленого діагнозу, у зв?язку із чим надає свою згоду на етапування останнього до відповідного медичного закладу для надання медичної допомоги згідно призначень лікаря.

Враховуючи викладене, керуючись 177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 14 лютого 2021 року включно.

Зобов`язати Начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор», іншої установи попереднього ув?язнення за місцем утримання ОСОБА_4 негайно забезпечити додержання права останнього на належну медичну допомогу, зокрема в частині проведення медичного обстеження ОСОБА_4 та забезпечення можливості відповідного лікування згідно встановленого діагнозу, у зв?язку із чим надає свою згоду на етапування останнього до відповідного медичного закладу для надання медичної допомоги згідно призначень лікаря. Про вжиті заходи повідомити суд.

Копію ухвали направити для виконання до Державної Установи «Київський слідчий ізолятор», філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали оголосити 22 грудня 2020 року о 09 год. 30 хв.

Судді: