Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,
слідчої ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_8 ,
захисника підозрюваної ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000862 від 01.10.2020 року за апеляційною скаргою прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчої судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника відділу СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 . Клопотання мотивувала тим, що СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000862 від 01.10.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 307 ч.3 КК України, по якому 02.10.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру.
Ухвалою слідчої судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2020 року в задоволенні клопотання заступника начальника відділу СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено.
Обрано відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, по 02.12.2020 включно. Заборонено підозрюваній ОСОБА_8 залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , цілодобово. Підозрювану ОСОБА_8 , відповідно до вимог ч.3 п.1 ст.202 КПК України, негайно доставити до місця проживання - АДРЕСА_1 і звільнити з-під варти. Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покладено на підозрювану ОСОБА_8 обов`язки.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі вважає ухвалу слідчої судді незаконною у зв`язку з тим, що висновки наведені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Разом з тим, слідчою суддею не обгрунтовано, яким чином застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зможе запобігти ризикам передбачених п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Просить ухвалу слідчої судді від 02.10.2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчої та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора, який просив задовольнити його апеляцію і скасувати ухвалу слідчої судді та постановити нову, підозрювану та захисника, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечили, пояснення слідчої, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Дані вимоги закону при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_8 слідчою суддею було дотримано в повному обсязі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділенням Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000862 від 01.10.2020 року щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.
02.10.2020 року ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України (а.с.23).
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з кожним епізодом вчинення кримінального правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунуте обвинувачення.
Таким чином, вказані докази у їх сукупності доводять обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_8 за ч.3 ст.307 КК України та законності затримання.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.
Частиною 4 ст.194 КПК України передбачено, що у випадку якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставини щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, що зазначено у клопотанні.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду.
Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею правильно встановлено, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, про доведеність наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що у випадку не застосування запобіжного заходу підозрювана може, зважаючи на тяжкість покарання, що їй загрожує, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Також, ні прокурором, ні слідчим в судовому засіданні, як у суді першої інстанції, так і при розгляді справи апеляційним судом, не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом вірно зазначено, що прокурором та слідчим не обґрунтовано наявності виняткових обставин, які дають можливість суду обмежити право підозрюваної на свободу, оскільки одна лише тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватим, не є безумовною підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні. Також враховано міцність соціальних зв`язків підозрюваної, яка має постійне місце реєстрації та проживання, є особою молодого віку, з врахуванням її особи, яка не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася, суд першої інстанції прийшов до правильного та законного висновку про доцільність та можливість застосування запобіжного заходу, визначеного ст.176 КПК України, зокрема, у виді домашнього арешту з покладенням на ОСОБА_8 обов`язків згідно ч.5 ст.194 КПК України
Окрім того, органом досудового розслідування не було наведено жодного конкретного факту, що доводить існування істотного ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, ризик втечі не може бути встановлений на підставі лише суворості можливого вироку.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Панченко проти Росії» від 08 лютого 2005 року суд зазначив, що оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня.
Враховуючи вищевикладене апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчої судді.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчої судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2020 року, якою підозрюваній ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, по 02.12.2020 року включно залишити без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: