Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/1033/20
Номер провадження 1-кп/948/137/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Машівка кримінальне провадження № 0000086 від 05.11.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Машівка Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, працездатного, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в :

04.11.2020 року близько 18:00 години ОСОБА_5 перебував у приміщенні кухні власного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю знайомою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

У цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла сварка, у ході якої у

ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел, спрямований на спричинення

тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись в кухні власного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, наніс ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в область лівої частини нижнього підборіддя та один удар кулаком правої руки в область лівої

частини лобної ділянки голови, від чого ОСОБА_4 впала на підлогу. Після цього ОСОБА_5 наніс потерпілій ОСОБА_4 ще 3 удари кулаком правої руки та 4

удари правою ногою без взуття в область лівої лопатки, чим спричинив їй тілесне

ушкодження у вигляді: по синцю в лобній ділянці голови ліворуч, в проекції

нижньої щелепи зліва та на рівні нижнього краю лівої лопатки, які згідно висновку

експерта № 189 від 10.11.2020 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

За таких обставин, дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, хоча не заперечував факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілій під час сварки та показав, що 04.11.2020 року близько 18:00 години повернувся з роботи додому та невдовзі прийшла його цивільна дружина ОСОБА_6 зі своєю сестрою ОСОБА_7 . Він почав сваритися з дружиною та її сетра почала втручатися в їх розмову, спровокувала його і він штовхнув потерпілу, остання впала, а коли піднялася, виштовхав з будинку. Можливо і зчепив її по обличчю, лежачу не бив. Вибачення в потерпілої не просив, уважає, що не міг спричинити такі тілесні ушкодження.

Крім часткового визнання обвинуваченим вини по висунутому обвинуваченню, суд уважає, що його винуватість в скоєному кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:

витягом з кримінального провадження № 0000086 про внесення відомостей 05.11.2020 року до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 про спричинення їй тілесних ушкоджень 04.11.2020 року співмешканцем її сестри за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , а саме ударів руками та ногами по обличчю та тулубу, з правовою кваліфікацією ч.1 ст. 125 КК України (а.с.18,19).

Потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що ввечері 04.11.2020 року вони з сетрою ОСОБА_8 прийшли до будинку обвинуваченого та останній почав сваритися з її сетрою, а коли вона намагалася заспокоїти обвинуваченого, ОСОБА_5 наніс їй удар по щелепі, по голові, від ударів вона впала на підлогу. Потім обвинувачений бив її по голові, спині а коли піднялася, виштовхав з будинку. Вона була одягнута в куртку, а обвинувачений був без взуття. Також потерпіла повідомила, що обвинувачений в неї пробачення не просив, по мірі покарання покладається на розсуд суду.

Згідно з висновком експерта № 189 від 10.11.2020 року на тілі потерпілої ОСОБА_4 встановлені тілесні ушкодження: по синцю в лобній ділянці голови ліворуч, в проекції

нижньої щелепи зліва та на рівні нижнього краю лівої лопатки, які утворилися від дії тупих предметів з обмежено травмуючою поверхнею, не заперечують часу та обставинам їх утворення, викладених в постанові про призначення експертизи та на які посилається підекспертна та які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (а.с.20,21).

13.11.2020 року проведено слідчі експерименти, під час яких потерпіла ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_6 показали, як саме обвинувачений наносив тілесні ушкодження потерпілій (а.с.22-26,29-33).

За висновками експерта №№192, 193 від 18.11.2020 року покази потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 , дані ними під час слідчого експерименту від 13.11.2020 року в частині механізму утворення тілесних ушкоджень можуть відповідати даним судово-медичної експертизи на ім`я потерпілої (а.с.28,34).

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Суд уважає неспроможними покази обвинуваченого щодо меншої кількості ударів, нанесених потерпілій з огляду на те, що покази потерпілої узгоджуються з висновками експертизи, є послідовними та не змінювалися протягом досудового розслдування та судового розгляду, та й сам обвинувачений повідомив що міг нанести такі тілесні ушкодження, оскільки розмахував руками, відштовхував потерпілу, яка також намагалася його вдарити. Щодо доводів обвинуваченого про те, що удари ногами повинні були спричинити набагато тяжчі тілесні ушкодження суд зазначає, що в судовому засіданні встановлено, що потерпіла була у верхньому одязі, а обвинувачений без взуття, а тому удари не спричинили більш тяжких наслідків.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з довідкою Машівської ЦРЛ № 3150 від12.11.2020р. на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 40), раніше не судимий (а.с. 39).

При обранні покарання обвинуваченому, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який класифікується як кримінальний проступок, особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, матеріальний стан, зокрема те, що він не працює, відношення до вчиненого кримінального правопорушення, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, думку потерпілої, яка по мірі покарання покладається на розсуд суду, і приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт, призначене в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для призначення йому більш м`якого покарання у виді штрафу, оскільки він ніде не працює, стабільного доходу не має, що унеможливить виконання такого виду покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Речових доказів та процесуальних витрат у справі немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 150 годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1