11.02.21 Справа № 469/687/20
1-кп/469/108/21
У Х В А Л А
10 лютого 2021 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 , доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 07 грудня 2020 року № 014-0002815, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія МК № 249,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000249 від 17.07.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , працює без офіційного оформлення, інвалідності не має, на утриманні одна непрацездатна особа, раніше судимого 05 квітня 2016 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки, притягається до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
встановив:

На розгляді Березанського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000249 від 17.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні клопотанні прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 терміном дії до 04 січня 2021 року (а.п.225-226), який Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2020 року продовжено до 22 лютого 2021 року.

У судовому засіданні 10 лютого 2021 року прокурор заявив письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

Заявлене клопотання прокурор обґрунтував тим, що кримінальне правопорушення, за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого з урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України та санкції ч.3 ст.185 КК України передбачено максимальне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до чотирьох років позбавлення волі.

Знаючи тяжкість злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_5 останній може переховуватись від суду.

Крім того, ОСОБА_5 притягається до кримінальної відповідальності за шістьма обвинувальними актами, які направлено до суду, за вчинення корисливих злочинів, у тому числі за вчинення злочину під час відбування іспитового строку.

Враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 , вагомість наданих доказів на обґрунтування наявної підозри, наявність інших кримінальних правопорушень щодо обвинуваченого, відсутність офіційного працевлаштування, прокурор вважає, що на даний час існує ризик переховування обвинуваченого від суду з метою ухилення від кримінального покарання та вчинення нових кримінальних правопорушень.

Більш м`яка міра запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, на думку прокурора, не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень по справі.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку прокурора, не є можливим у зв`язку з відсутністю у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків з особами, що заслуговують довіру та можуть поручитись за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду.

Також, прокурор вважає, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає обвинуваченому вчиняти інші кримінальні правопорушення та переховуватись від суду.

Посилаючись на наведені обставини, прокурор зазначив, що заявлені раніше ризики, які могли б виправдовувати цілодобовий домашній арешт обвинуваченого не зменшились, у зв`язку з чим, необхідно обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 вважали клопотання прокурора необґрунтованим в частині продовження обвинуваченому дії цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинувачений перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом вже тривалий час не має можливості забезпечувати себе коштами, достатніми для проживання, і фактично знаходиться на утриманні матері пенсійного віку.

Посилаючись на наведені обставини, з метою працевлаштування обвинуваченого, просили суд застосувати стосовно ОСОБА_5 нічний домашній арешт із забороною виходу з будинку з 19:00 год. до 07:00 год.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

За змістом положень ч.1-3 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000249 від 17.07.2020 року ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з чим, з урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України, у випадку визнання судом ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованого йому діяння, йому може бути призначене покарання у виді чотирьох років позбавлення волі (дві третини максимального строку покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України).

Крім того, в ході судового розгляду кримінального провадження №0000249 від 17.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, встановлено, що ОСОБА_5 притягається до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів за іншими обвинувальними актами, які знаходяться на розгляді як в Миколаївському районному суді Миколаївської області, так і в Березанському районному суді Миколаївської області (кримінальне провадження №0000734 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, ст.185 КК України, кримінальне провадження №0000734 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, кримінальне провадження №0000081 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, кримінальне провадження №0000108 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України кримінальне провадження №0000096 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України), про що свідчать дані системи Д-3 Березанського районного суду Миколаївської області, і що не заперечила сторона захисту.

Приймаючи до уваги тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, наявність інших кримінальних проваджень щодо підозрюваного, відсутність офіційного працевлаштування, суд дійшов висновку, що на даний час ризики переховування обвинуваченого від суду з метою ухилення від кримінального покарання та вчинення нових кримінальних правопорушень не зменшились, і продовжують існувати (п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України).

Такого висновку суд дійшов з врахуванням правової позиції, викладеної у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003) відповідно до якої при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Виходячи з наявності встановлених судом ризиків ухилення обвинуваченого від суду і продовження злочинної діяльності, тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відсутність осіб, які б поручились за його поведінку, суд вважає, що застосування менш обтяжливого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного, і не буде запобігати встановленим судом ризикам.

Разом з тим, вважаючи клопотання прокурора обґрунтованим в частині наявності зазначених у клопотанні ризиків передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з огляду на тривалість перебування обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом та його об`єктивною потребою у коштах, необхідних для проживання. які він може отримати шляхом офіційного працевлаштування.

Також, суд вважає безпідставним вимоги прокурора в частині покладення на ОСОБА_5 обов`язків повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця роботи, оскільки він на час розгляду даного клопотання не працює.

Таким чином, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 181, ч.3 ст.331, ст.372 КПК України, суд

постановив:
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Коблеве Березанського району Миколаївської області, обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000249 від 17.07.2020 року, запобіжний захід застосований Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2020 року, у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , змінивши обвинуваченому режим заборони виходу з дому, а саме з цілодобової заборони виходу на заборону виходу з дому в період часу з 19.00 год. до 07.00 год. кожного дня.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до прокурора, чи суду, у провадженні яких перебуває вказане кримінальне провадження.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 на строк до дати закінчення дії цієї ухвали включно такі процесуальні обов`язки:
- не залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 19..00 год. до 07.00 год. кожного дня;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалу передати для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченого.
У задоволенні клопотання прокурора в частині покладення на ОСОБА_6 обов`язків повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця роботи відмовити.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення та діє до 10 квітня 2021 року.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 11 лютого 2021 року.

Суддя: