Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/910/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції апеляційні скарги особи відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000385, на ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2020 року, якою до:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, непрацюючого, утриманців не маючого, раніше не судимого,
застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із суворим наглядом. Вказаною ухвалою вирішено питання, щодо речових доказів.
за участі сторін кримінального провадження:
- прокурора ОСОБА_8 ,

- потерпілої ОСОБА_7 ,
- законного представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,
- захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду встановлено, що ОСОБА_6 винен у вчиненні умисного вбивства, вчиненого з особливою жорстокістю, тобто суспільно-небезпечного діяння, передбаченого п.4 ч.1 ст.115 КК України.
Однак за своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

В апеляційних скаргах, які за своїм змістом є майже ідентичними, потерпіла ОСОБА_7 та ОСОБА_6 просять ухвалу суду першої інстанції скасувати, призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог зазначають, що під час розгляду справи в суді першої інстанції не доведено причетність ОСОБА_6 у скоєні даного злочину.
Так, відповідно до ст. 505 КПК України, обставини, що підлягають встановленню під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, це час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення, але клопотанням прокурора від 22.01.2020 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам КПК України.
Прокурор в клопотанні та суд в ухвалі в якості доказів щодо причетності ОСОБА_6 до скоєння вбивства посилається на висновок судово - медичного експерта №61 від 30.08.2019. Однак даний висновок спростовує причетність ОСОБА_6 до скоєння злочину, а саме в розділі «підсумки» експерт в п. 16 зазначає, у нього не має судово-медичних даних про взаєморозташування потерпілої та нападника на момент нанесення тілесних ушкоджень. В п.15 даного висновку зазначено, що напрямок ударів на тілі потерпілої відбувався спереду назад, а прокурор в клопотанні зазначає що удари по шиї наносилися зверху, що не відповідає даним судово- медичної експертизи. В п. 8 даної експертизи зазначено, що слідів волочіння на трупі не виявлено, а прокурор в даному клопотанні зазначає що ніби то ОСОБА_6 витягнув матір з будинку та поклав на поріг, таким чином викладені в даному клопотанні обставини не відповідають дійсним обставинам справи та експертним дослідженням.
Також, прокурор посилається в клопотанні та суд в ухвалі в якості доказів щодо причетності ОСОБА_6 до скоєння вбивства на висновок судово - медичного експерта N9 136 від 21.10.2019, де зазначає що дана експертиза про результати проведення дослідження ділянок шкіри, фрагментів хребців померлої, але даний висновок датовано 18.09.2019 - дата закінчення експертизи, та містить дані щодо групи крові трупа та підозрюваного. Крім того, в зазначеному висновку експерта в п. 3 зазначено, що змивів на кухонних ножах №№1,2, 3,4 крові не знайдено, а прокурор посилається, що ніби то ОСОБА_6 ножем наніс матері не менш 22 ударів в шию. Таким чином, у сторони обвинувачення та суду не має жодного доказу щодо причетності ОСОБА_6 до скоєння даного злочину.
Крім того, свідки у судовому засіданні не підтвердили факт вбивства матері саме ОСОБА_6 , їх свідчення мали місце припущення.
Разом з тим, в судовому засідання першої інстанції від 30.09.2020 ОСОБА_6 заявив клопотання про те, що уклав договір про надання правової допомоги з іншим захисником, при цьому надавши для огляду судді відповідний договір з адвокатом.Але суд не зважаючи, що він уклав договір з іншим адвокатом, продовживсудовий розгляд в присутності адвоката з Центру безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_10 , яка діяла на підставі доручення щодо надання правової допомоги. Таким чином зрозумівши те, що у ОСОБА_6 з`явився новий адвокат, суд першої інстанції вирішив саме в цьому судовому засідання розглянути швидко справу, аби ОСОБА_6 не зміг їм перешкодити у винесенні рішення по справі, бо суд влаштовує адвокат ОСОБА_10 , яка формально приймала участь у судових засіданнях та не здійснювала належний захист. Таким чином судове засідання закінчилось близько о 19.00 годині, тобто після робочого часу суду, що призвело до того, що ОСОБА_6 був позбавлений права на захист та підготовитися до судових дебатів. Ненадання ОСОБА_6 можливості скористатись послугами адвоката з яким він уклав відповідний договір, часу для підготовки до дебатів вважають грубим порушенням права на захист, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 , потерпілу та її представника, які вимоги поданої апеляційної скарги щодо скасування ухвали суду першої інстанції підтримали у повному обсязі, висновок прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг, а ухвалу суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що участь захисника у даному провадженні щодо ОСОБА_6 є обов`язковою у зв`язку з чим був залучений у встановленому законом порядку у відповідності вимог ст. 52 КПК України, адвокат з Центру безоплатної вторинної правової допомоги - ОСОБА_10 .
Під час судового розгляду матеріалів клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 останнім був наданий суду договір про надання правової допомоги від 28.09.2020, укладений з адвокатом ОСОБА_11 (т.3 а.с.39).
Відповідно положень ст. 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитись від захисника або замінити його. Відмова від захисника або його заміна повинна відбуватись виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування.
Із протоколу судового засідання суду першої інстанції від 30.09.2020 вбачається, що ОСОБА_6 просив відкласти розгляд справи посилаючись на те, що він уклав договір про надання правової допомоги з іншим адвокатом тобто ОСОБА_11 , просив залучити даного адвоката до участі у справі про що надав відповідний договір. Однак суд не вирішив питання про заміну адвоката ОСОБА_10 , яка приймала участь у справі на підставі доручення Центру безоплатної вторинної правової допомоги на адвоката ОСОБА_11 , який мав би діяти на підставі договору про надання правової допомоги від 28.09.2020, та відмовив ОСОБА_6 в залученні до справи адвокат ОСОБА_11 , чим порушив право ОСОБА_6 на захист.
Згідно вимог ч.1 п.3 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Відповідно вимог ч.1 ст.412, п.4 ч.2 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкоджали чи могли перешкоджати суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, в ході якого необхідно врахувати вищевикладене, а також врахувати інші зазначен в апеляційних скаргах обставини, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи і в залежності від встановленого, постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 410, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2020 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий судовий розгляд у тому ж суді.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку у Комунальному закладі «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» залишити без змін продовживши строк її дії на 60 днів.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4