Справа № 577/4581/19
Провадження № 1-кп/577/61/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" січня 2021 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

представника цивільного

позивача ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000727 від 12 липня 2019 року, по обвинуваченню

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, студента 4 курсу Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

29 червня 2019 року близько 08 год. 40 хв. ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем «КІА Моhave» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по вул. Клубній в м. Конотопі Сумської області в бік перехрестя з вул. Успенсько-Троїцькою.

В порушення вимог п.п. 12.3, 13.1. Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ОСОБА_10 , в умовах необмеженої видимості, на відрізку дорогу де не заборонена зупинка транспортних засобів, проявив неуважність, не обрав безпечну дистанцію та допустив зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв біля краю проїзної частини дороги по вул. Клубній в м. Конотопі Сумської області.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Renault Kangoo» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 325 від 29 серпня 2019 року у ОСОБА_5 на час госпіталізації мали місце синець у ділянці нижньої третини правої гомілки. Вона перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП КМР «Конотопська ЦРЛ імені академіка М. Давидова» з 29 червня 2019 року до 01 липня 2019 року з діагнозом: закрита травма грудної клітини, перелом у середній третині грудини без зміщення, забій лівої гомілки, забій лівого передпліччя. На стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» перебувала з 01 липня 2019 року до 12 липня 2019 року з діагнозом: закрита травма грудної клітини, перелом 6,7,8 та 9 ребер зліва та 7, 9 ребер справа, забій передньої черевної стінки. По ступеню тяжкості синець, згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відноситься до легких тілесних ушкоджень. Перелом ребер, двобічний малий гідроторакс в комплексі, оскільки не є небезпечним для життя, але потягнув за собою тривалий розлад здоров`я, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

За висновком судово-медичної експертизи № 336 від 06 вересня 2019 року у ОСОБА_7 на час госпіталізації до КНП «Чернігівська міська лікарня № 1» мали місце синці на верхніх та нижніх кінцівках, синець тім`яної ділянки голови. Вона перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Чернігівська міська лікарня № 1 з 29 червня 2019 року до 10 липня 2019 року з діагнозом: поєднана краніо-скелетна травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку цефалічний, церебрастенічний, вестибулярний синдром, клиновидна деформація тіл Тh3, Тh4, Тh5 хребців, больовий синдром, множинні забої верхніх та нижніх кінцівок. По ступеню тяжкості синці, згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Перелом грудних 3, 4, 5 хребців не є небезпечним для життя, але потягнув за собою тривалий розлад здоров`я, тому, згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Відповідно до висновків судових автотехнічних експертиз № 116 від 13 серпня 2019 року та № 19/119/9-1/358е від 25 вересня 2019 року, ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем «КІА Моhave» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив порушення вимог п. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

В судовому засіданні ОСОБА_10 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю та надав показання, що дійсно 29 червня 2019 року близько 08 год. 40 хв. він, керуючи автомобілем «КІА Моhave» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Клубній в м. Конотопі Сумської області, порушив вимоги Правил дорожнього руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв біля краю проїзної частини дороги. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Renault Kangoo» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 кожна отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження. Він щиро розкаюється у вчиненому, відшкодував потерпілим заподіяну шкоду та сплатив витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_5 надала показання, що 29 червня 2019 року близько 08 год. 40 хв. вона перебувала у м. Конотопі Сумської області та була пасажиром автомобіля «Renault Kangoo». У вказаний автомобіль врізався автомобіль, яким керував ОСОБА_10 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вона згодна з тяжкістю отриманих нею внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень та не має претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого, оскільки він відшкодував заподіяну їй шкоду. Вона та обвинувачений примирилися, тому вона звернулася до суду із заявою про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за примиренням з ним.

Потерпіла ОСОБА_7 надала показання, що 29 червня 2019 року вона також була пасажиром автомобіля «Renault Kangoo», у який врізався автомобіль під керуванням ОСОБА_10 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. Згодна з тяжкістю отриманих нею внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень та не має претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого, оскільки він відшкодував заподіяну їй шкоду. Вона та ОСОБА_10 примирилися, тому вона надала до суду заяву про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за примиренням з ним.

Таким чином ОСОБА_10 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_10 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки він примирився з потерпілими, відшкодував завдані ним збитки (а.с. 231).

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_4 також звернувся до суду з клопотання про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиреннями винного з потерпілими (на підставі ст. 46 КК України), оскільки ОСОБА_10 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , відшкодував заподіяну ним шкоду (а.с. 228).

Від потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 також надійшли заяви про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки потерпілі примирилися з обвинуваченим та він повністю відшкодував заподіяну їм шкоду (а.с. 219, 221, 229, 230).

В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 кожна свої заяви про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, підтримали та надали показання, що вони дійсно примирилися з ОСОБА_10 , не мають до нього претензій матеріального і морального характеру, а тому прохають звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за примиренням з ними. Їм зрозумілі наслідки звільнення ОСОБА_10 він кримінальної відповідальності, будь-якого тиску до них під час написання заяв про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, застосовано не було. Підставою для написання вказаних заяв стало примирення з обвинуваченим та відшкодування останнім заподіяної їм шкоди.

Представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 не заперечує проти звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки дійсно він і ОСОБА_5 примирилися та обвинувачений відшкодував ОСОБА_5 заподіяні збитки.

Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 також не заперечує проти звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки обвинувачений примирився з ОСОБА_7 , відшкодував останній завдані збитки та потерпіла ОСОБА_7 не має до ОСОБА_10 претензій матеріального і морального характеру. ОСОБА_7 роз`яснені наслідки закриття кримінального провадження та зверненням до суду про закриття кримінального провадження, її права як потерпілої не порушені.

Прокурор вважає, що клопотання ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_10 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілими та потерпілі ОСОБА_5 і ОСОБА_7 не мають будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вважає можливим звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілими та закрити кримінальне провадження.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 46 КК України в редакції, чинній на час скоєння ОСОБА_10 злочину, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до необережних нетяжких злочинів (на час скоєння злочину - необережний злочин середньої тяжкості).

Обвинувачений ОСОБА_10 раніше не судимий, примирився з потерпілими, що підтверджується відповідними заявами потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не мають претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_10 , в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_10 відшкодував завдані ним збитки.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як орієнтує Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 № 12 звільнення від кримінальної відповідальності за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим ( п. 4 постанови).

За таких обставин ОСОБА_11 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілими, а кримінальне провадження закрити.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 до ОСОБА_10 був пред`явлений цивільний позов про стягнення заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 2 637 грн 00 коп, втраченого заробітку в розмірі 2 000 грн 00 коп та моральної шкоди в розмірі 40 000 грн 00 коп, всього 44 637 грн 00 коп (а.с. 24-25).

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 відмовилася від позову у зв`язку з повним відшкодуванням ОСОБА_10 заподіяної їй шкоди, про що надала відповідну заяву (а.с. 220).

Крім того фінансовим управління Конотопської міської ради Сумської області до ОСОБА_10 був пред`явлений позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 в розмірі 1 051 грн 16 коп (а.с. 9-10).

Представник цивільного позивача фінансового управління Конотопської міської ради Сумської області за довіреністю ОСОБА_9 в судовому засіданні відмовилася від цивільного позову, оскільки сума витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 була сплачена обвинуваченим у добровільному порядку 28 січня 2021 року. Про відмову від позову представник цивільного позивача надала відповідну заяву (а.с. 227).

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Встановлено, що кошти на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 у розмірі 1 051 грн 16 коп були сплачені ОСОБА_10 28 січня 2021 року (а.с. 230а).

Оскільки потерпіла ОСОБА_5 та представник фінансового управління Конотопської міської ради Сумської області відмовилися від своїх позовів у зв`язку з відшкодуванням обвинуваченим ОСОБА_10 заподіяної шкоди, то суд вважає можливим прийняти відмову позивачів від позову, оскільки вона не суперечить закону, не порушує права, свободи та законні інтереси інших осіб.

Підстав для неприйняття відмови ОСОБА_5 та фінансового управління Конотопської міської ради Сумської області від позовів судом не встановлено.

У кримінальному провадженні були понесені судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 19/119/9-1/358е від 25 вересня 2019 року в розмірі 1 570 грн 10 коп (а.с. 238).

Частиною 1 ст. 126 КПК України передбачено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

ВП ВС у своїй постанові від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17 дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що питання про стягнення процесуальних витрат у кримінальному провадженні може бути вирішене й ухвалою суду.

За таких обставин, оскільки кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підлягає закриттю з нереабілітуючих підстав - на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілими, ОСОБА_10 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, а підстави для компенсації процесуальних витрат за проведення експертизи у кримінальному провадженні за рахунок держави відсутні, то, з урахуванням положень ст. 124, ч. 1 ст. 126 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_10 у прибуток держави слід стягнути процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 19/119/9-1/358е від 25 вересня 2019 року в розмірі 1 570 грн 10 коп.

Долю речових доказів (а.с. 239) слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Крім того слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайнного суду Сумської області від 17 липня 2019 року на автомобіль «Renault Kangoo» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 234 ).

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 128, 174, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285, 286, 288, 369-372, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілими, - задовольнити.

ОСОБА_10 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілими.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000727 від 12 липня 2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

Прийняти відмову потерпілої ОСОБА_5 від позову до ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди в розмірі 44 637 грн 00 коп та провадження у справі в частині цивільного позову закрити.

Прийняти відмову фінансового управління Конотопської міської ради Сумської області від позову до ОСОБА_10 про стягнення витрат на лікування потерпілої ОСОБА_5 в розмірі 1051 грн 16 коп та провадження у справі в частині цивільного позову закрити.

Стягнути з ОСОБА_10 у прибуток держави процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 19/119/9-1/358е від 25 вересня 2019 року в розмірі 1 570 грн 10 коп (одна тисяча п`ятсот сімдесят грн 10 коп).

Речові докази: автомобіль «КІА Моhave» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ТОВ «Автокредит плюс», залишити останньому; автомобіль «Renault Kangoo» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_12 та зберігається на спеціальному майданчику Конотопського РВП ГУНП в Сумській області повернути ОСОБА_12 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайнного суду Сумської області від 17 липня 2019 року на автомобіль «Renault Kangoo» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1