Справа № 296/8552/20
УХВАЛА

Іменем України

08 жовтня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором у кримінальному провадження прокуратури відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування поданого клопотання вказав, що в провадженні СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо яких внесені до ЄРДР за №0000440 від 08.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185, ч.1 ст.14 ч.3 ст.185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник спільний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у приміщення.
Так, реалізуючи спільний злочинний умисел, 06.10.2020 близько 04 години ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на автомобілі «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переслідуючи корисливу мету, прибули до магазину «Продукти», розташованого за адресою: Житомирська область, Овруцький район, с.Заріччя, вул.Центральна, 105.
В цей же день час та місці, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, продовжуючи спільні злочинні дії, підтримуючи єдиний злочинний умисел, вийшли з указаного автомобіля, а ОСОБА_7 залишився за його кермом та від`їхав до будинку АДРЕСА_2 , де здійснював спостереження за навколишньою обстановкою, з метою попередження можливості викриття їхніх злочинних дій сторонніми особами.
В свою чергу, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , реалізуючи спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел, шляхом віджиму двох вхідних дверей, проникли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », звідки таємно викрали майно, що належить ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , спричинивши останнім матеріальної шкоди на суму 4393,86 грн. та 8560 грн. відповідно, після чого місце вчинення злочину залишили.
СУ ГУНП в Житомирській області у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України 06.10.2020 затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У відповідності до вимог ст.ст. 276-279 УКПК України 06.10.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 від дачі показів відмовився, користуючись ст. 63 Конституції України.
Причетність ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий майновий злочини, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів, максимальна відповідальність передбачена санкцією ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме позбавлення волі на строк від трьох до шести років позбавлення волі.
Метою застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що орган досудового розслідування, керуючись, п.1 ч.1 ст. 177 КПК України має підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Орган досудового розслідування, керуючись п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, не виключає можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на потерпілого, оскільки йому відомо його місце проживання та роботи, з метою схиляння його до зміни показів та відмови від раніше даних показів.
Також, орган досудового розслідування, керуючись п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України вважає, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інший злочин, оскільки він підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, немає постійного джерела доходів та фактично джерелом доходів останнього є вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.
Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , з метою запобігання наявних вищевказаних ризиків неможливо застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Даний вид запобіжного заходу необхідно обрати ОСОБА_5 не виходячи з каральних міркувань, а лише з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Оцінюючи в сукупності всі обставини встановлені досудовим розслідуванням, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор заявлене клопотання у судовому засіданні підтримав із зазначених у ньому підстав, при цьому вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. При постановленні ухвали про тримання під вартою прокурор просив визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підозрюваний та його захисник під час виступів заперечили проти задоволення клопотання слідчого.
Захисник просив суд врахувати позитивну характеристику підозрюваного, наявні міцні соціальні зв"язки, що дає можливість суду обрати йому інший запобіжний захід, не повязаний з триманням під вартою.
Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).
Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
З огляду на матеріали клопотання ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що підтверджується доказами.
Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Оцінюючи ризики, на які зсилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя приймає до уваги положення п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик незаконного впливу на свідків, продовження вчиняти правопорушення, в якому підозрюється не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
У п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).
Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Не знайшли свого підтвердження доводи слідчого, викладені в клопотанні, щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Приписами ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, є студентом Університету державної фіскальної служби, відсутність інформації, яка б свідчила , про негативну характеристику за місцем проживання підозрюваного, наявність постійного зареєстрованого місця проживання в м. Коростень Житомирської області, що вказує на наявність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
Також, суд не вбачає підстав для визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів працездатних осіб, оскільки заявляючи таке клопотання в судовому засіданні прокурором не надано жодних доказів для з"ясування майнового стану підозрюваного.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає особі підозрюваного, буде співмірним з існуючими ризиками і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст.176,178,181,193-196,309,376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:
1) заборонити цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду;
3) утримуватися від спілкування із свідками та підозрюваними по даному кримінальному провадженню;
5) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;
6) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих у провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000440 від 08.05.2020 року.
Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали, тобто до 08.12.2020р.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1