Справа №504/2975/20
У Х В А Л А
25.09.20 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

особи, щодо якої застосовуються заходи медичного характеру ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000829, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2019 відносно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.07.2019 біля 01.10 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в комунальному закладі «Одеська обласна клінічна лікарня №2», яка розташована за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Олександрівка, Центральна площа, 1, в коридорі лікарні, помітив у молодшої сестри ОСОБА_7 мобільний телефон «NOKIA 3.1», після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення вказаного майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, підійшов до ОСОБА_7 та застосовуючи до неї фізичне насилля, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я останньої, повалив останню на підлогу чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді садна перенісся, правої скроневої області, нижньої губи справа, забою м`яких тканин правого гомілкового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого відкрито викрав мобільний телефон «NOKIA 3.1», вартістю 1500 гривень, у чохлі з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водофон», з абонентським номером НОМЕР_1 та сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», з абонентським номером НОМЕР_2 , які не уявляють матеріальної цінності для потерпілої, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1500 гривень.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру та вважає, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Просив застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив обставини щодо вчиненого кримінального правопорушення.
Захисник ОСОБА_6 та його законний представник просили клопотання задовольнити та застосувати примусові заходи медичного характеру без примусового поміщення до закладу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 .
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечила проти застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, перебуваючи у стані, при якому він не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, так як страждав вираженим недоумством - помірною розумовою відсталістю, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Згідно ч. 2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки.
До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
В силу ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно із ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до ст.512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним Кодексом України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до висновку експерту №407 від 02.09.2020 підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, що стосується вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, недоумством, іншим хворобливим станом психіки, в тому числі тимчасовим хворобливим розладом не страждав, а страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді: «Шизоафектного розладу, маніакальний тип» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F25.0 за MKX-10), внаслідок чого, не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді: «Шизоафектного розладу, маніакальний тип» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F25.0 за MKX-10), внаслідок чого він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином враховуючи висновок експерта, тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_6 , до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом..
Керуючись ст.ст.92, 93, 94 КК України, ст.ст.292 ч.2, 503, 512, 513 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Южно-Курільськ Сахалінської області Російська Федерація, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Речові докази вважати повернутими за належністю.
Копію ухвали після її проголошення вручити учасникам судового провадження.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1