У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника Державної установи

«Північна виправна колонія (№90)»: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, в залі суду м. Херсона клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що ним відбуто 3/4 строку призначеного покарання.
Засуджений ОСОБА_5 просив задовольнити його клопотання, оскільки за час відбування покарання усвідомив свою провину та наявність заохочень свідчить про його виправлення, крім того протягом відбування всього терміну покарання був працевлаштованим. Представник Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» (далі по тексту ПВК №90) в судовому засіданні у вирішенні клопотання засудженого покладалась на розсуд суду. Зазначила, що останній характеризується позитивно, на даний час працевлаштований на контрагентському об`єкті, переведений до дільниці соціальної реабілітації. Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, посилаючись на ту обставину, що ОСОБА_5 за попередніми вироками неодноразово звільнявся умовно-достроково, проте належних висновків не зробив. Також зазначила, що адміністрацією ПВК №90 було відмовлено ОСОБА_5 у внесенні відповідного подання до суду.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані суду матеріали в обґрунтування заявленого подання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 у ПВК №90 відбуває покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.09.2017 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України у виді 4 років 08 місяців. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 14.03.2017 р. по 09.08.2017 р., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі. Ухвалою Жовтневого апеляційного суду Миколаївської області від 16.01.2018 р. вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.09.2017 р. змінено, вважати засудженого за статтями: ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 06 місяців позбавлення волі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.10.2018 р. зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 р. по 16.01.2018 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку: 14.03.2017 р.; кінець строку: 11.11.2020 р.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
ОСОБА_5 фактично відбув 3/4 частини строку покарання, що дає можливість розглянути питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто головною умовою для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що говориться і в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Так, відповідно до довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 , останній за період відбування покарання мав 2 стягнення, які на день розгляду клопотання погашені та зняті, 4 рази заохочувався начальником установи, шляхом оголошення подяки та ЗРНС від 03.03.2020 р., зокрема: за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, а також за дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Згідно наданої характеристики ОСОБА_5 характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. На даний час працевлаштований на контрагентському об`єкті. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та професійно-технічних навичок шляхом читання літератури, соціальні зв`язки на волі підтримує. Має заборгованість на суму 14681,66 грн. відповідно до виконавчого напису №3822, виданого 11.05.2019 р.

З огляду на викладене, формально можна вважати, що ОСОБА_5 довів своє виправлення і може бути звільнений умовно-достроково, проте суд погоджується з позицією Прокурора, що застосування відповідної заохочувальної норми до засудженого є передчасним.

Так, ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчиняючи кожен наступний злочин, маючи не погашену судимість за попередніми вироками. Крім того, ОСОБА_5 тричі звільнявся умовно-достроково, а останні інкриміновані протиправні дії вчинив під час умовно-дострокового звільнення, що дає можливість поставити під сумнів виправлення останнього не лише за останнім вироком, а й за попередніми вироками. Слід також звернути увагу на ту обставину, що ПВК №90 жодного разу не зверталась до суду з відповідним поданням про звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання, обґрунтовуючи це тим, що на момент можливого вирішення відповідного питання до ОСОБА_5 було застосовано стягнення, що і слугувало перепоною для ініціювання відповідного судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх даних про те, що ОСОБА_5 своє виправлення довів, а це не дає підстави прийняти рішення про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1