Провадження по справі за № 1-«кс»/ 522/8351/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_2 , про надання тимчасового доступу до речей та документів в рамках кримінального провадження №0004155 від 07.08.2019 за ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, про надання тимчасового доступу до речей та документів, які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю їх вилучення.

Прокурор в судове засідання не з`явився та не підтримав в судовому засіданні подане ним клопотання.

Розглянувши клопотання прокурора, вивчивши матеріали, надані в його обґрунтування, вважаю необхідним у задоволенні клопотання слідчого відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі, або документи: перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі, або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 159 КПК України визначено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, та у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ст. 160 КПК України, в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів крім іншого, зазначаються, речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із видів заходу забезпечення кримінального провадження.

Ст. 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 зазначеної статті, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) Існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) Може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За переконанням слідчого судді, при зверненні до суду з клопотаннями про тимчасовий доступ до речей і документів слідчим не було виконано вимоги ч. 2 ст. 93 КПК, згідно з якою сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових дій), витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Аналіз судової практики свідчить, що застосуванням заходу забезпечення кримінального провадження органи досудового розслідування намагаються досягти мети, яка саме таким заходам не властива. Зокрема, це стосується випадків, коли у клопотанні порушується питання про тимчасовий доступ до речей і документів з метою збирання доказів.

Клопотання прокурора, в окремих випадках, ґрунтуються на необхідності правомірного доступу та вилучення речей, які можуть бути речовими доказами. Проте поза увагою прокурора залишилася та обставина, що збирання доказів, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих дій (зокрема, вилучення в ході огляду, проведення обшуку). У такому випадку неправильне розуміння органами досудового розслідування положень кримінального процесуального закону фактично зумовлює підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування, слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

В своєму клопотанні прокурор не достатньо обґрунтовує наявність підстав для звернення до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів, які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, прокурор у судове засідання з розгляду даного клопотання не з`явився, що свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що у задоволенні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_2 про надання тимчасового доступу до речей та документів, необхідно відмовити.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 132, 160,163 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_2 про надання тимчасового доступу до речей та документів, які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1