В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2021 р. Справа153/185/21

Провадження1-кп/153/19/21-к

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018
про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Клембівка Ямпільського району Вінницької області, проживаючого та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , із не повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інвалідності не має, громадянина України, раніше судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, за що судимість не знята та не погашена, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин: 26 січня 2021 року у обвинуваченого ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого проживання, виник умисел з метою незаконного проникнення до приміщення погребу, що належить потерпілій ОСОБА_6 , який розташований по АДРЕСА_2 . Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до приміщення погребу, обвинувачений ОСОБА_5 приблизно о 01 годині 00 хвилин 26 січня 2021 року шляхом пошкодження вхідних дверей, без дозволу власника, проник до приміщення погреба потерпілої ОСОБА_6 , чим порушив гарантоване кожній особі право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, передбачене ст.30 Конституції України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України визнав повністю, суду пояснив, що він захотів випити і знав що у потерпілої ОСОБА_6 у погребі є вино, так як він разом із нею у погріб його заносили. Вирішив вночі проникнути у приміщення погребу, але там вина не виявилося. І він нічого не взяв. Вказав, що підробляє собі на життя тимчасовими заробітками. У скоєному розкаюється. Просить суд суворо не карати. Зазначив, що уже зробив для себе належні висновки і більше такого не повториться.
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву від 15.02.2021 за вхід.№977, в якій просила кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 розглянути в її відсутність. Просила обвинуваченого суворо не карати та призначити йому покарання у виді мінімального розміру штрафу.
Не дивлячись на визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засідання доказів, а саме:

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 26.01.2021 судом встановлено, що невідомі особи з 19 години 00 хвилин 25.01.2021 по 06 годину 20 хвилин 26.01.2021 проникли на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 , де шляхом злому дверей погребу проникли в середину.

Із протоколу огляду від 26.01.2021 та фотознімків до нього судом встановлено, що двері в погреб пошкоджені і біля погреба виявлена металева скоба. При підході до приміщення погребу виявлено сліди взуття чоловічого із надписом всередині «46».

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 04.02.2021 та відеозапису до нього, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що 26.01.2021 він захотів випити спиртного. Він вирішив піти до домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 та проникнути в погреб, де на його думку потерпіла зберігала вино. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_5 розповів за яких обставин та яким чином він проник до приміщення погребу.

Фактичні дані, які містяться в показаннях обвинуваченого, їх об`єктивна оцінка з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст.368 КПК України, а також дослідженні у судовому засіданні докази, дають підставу суду вважати про обґрунтованість пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_5 про незаконне проникнення 26 січня 2021 року приблизно о 01 годині 00 хвилин до приміщення погребу, що належить потерпілій ОСОБА_6 .
Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 встановленою, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України, тобто, незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, що порушує недоторканість житла громадян.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, ставлення потерпілої до обвинуваченого.
Визнання вини, щире каяття, а також активне сприяння розкриттю злочину, у відповідності із ст.66 КК України суд відносить до пом`якшуючих вину ОСОБА_5 обставин.
Рецидив злочинів, суд відносить до обставин, які обтяжують покарання у відповідності із ст.67 КК України.
При призначенні покарання судом також враховуються характеризуючі матеріали відносно ОСОБА_5 , а саме те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, що підтверджується вимогою від №498/227/2021 від 26.01.2021. Враховується те, що обвинувачений ОСОБА_5 за місцем свого проживання зарекомендував себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, що підтверджується довідкою-характеристикою Клембівського старостинського округу №8 від 26.01.2021 №03-04/3. Враховується те, що обвинувачений зареєстрований та проживає одиноко у АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї Клембівського старостинського округу №8 від 26.01.2021 №03-06/13. Суд враховує те, що обвинувачений перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, що підтверджується довідкою лікаря нарколога №1 від 27.01.2021, окрім того суд враховує, що обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря психіатра.
Тому, із врахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи думку сторони обвинувачення, а також думку потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства. Тому, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.162 КК України.
Призначаючи ОСОБА_5 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Також суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р., в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р. ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Вирішуючи питання про речові докази, а саме металевий молоток та резинові чоботи 46 розміру зеленого кольору марки «Litma», в які ОСОБА_5 був взутий в момент вчинення кримінального проступку, то суд відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України має підстави повернути їх власнику (законному володільцю).
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався, клопотань про застосування відносно нього запобіжного заходу не заявлено.
Цивільний позов не заявлено.
Одночасно слід вирішити долю вжитих заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема арешту майна.
У кримінальному провадженні ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області №153/126/21 від 27.01.2021 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: металевий молоток та резинові чоботи 46 розміру зеленого кольору марки «Litma», в які ОСОБА_5 був взутий в момент вчинення кримінального проступку, який підлягає скасуванню, оскільки судом вирішується їх доля, як речових доказів.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 392-393, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області №153/126/21 від 27.01.2021 на тимчасово вилучене майно, а саме: металевий молоток та резинові чоботи 46 розміру зеленого кольору марки «Litma», в які ОСОБА_5 був взутий в момент вчинення кримінального проступку - скасувати.
Речові докази металевий молоток та резинові чоботи 46 розміру зеленого кольору марки «Litma»- повернути законному володільцеві ОСОБА_5 .
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ямпільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1