Справа № 331/4856/20
Провадження №1-кс/331/226/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запорожжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про накладання арешту на майно за кримінальним провадженням № 0000014 від 05.07.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на майно за кримінальним провадженням № 0000014 від 05.07.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 16.01.2021 приблизно о 12:00, за адресою: АДРЕСА_1 , було зупинено гр. ОСОБА_5 , 1995 р.н., котрий зберігав при собі речовину схожу на наркотичну, для її подальшого збуту.
16.01.2021 о 19:30 год. за підозрою у скоєнні вказаного злочину, в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого в ході затримання було виявлено та вилучено: банківська карта ОТР банку номер НОМЕР_1 , яку було упаковано в сейф пакет SUD 1107983.
Зазначені тимчасово вилучені об`єкти мають доказове значення для доведення обставин, що підлягають доказуванню у ході досудового розслідування, у зв`язку із чим необхідно забезпечити їх збереження, та є підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні у подальшому для проведення слідчих та інших процесуальних дій.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує.
Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 172 та ч. 4 ст. 107 КПК України слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання за відсутності вказаних осіб, без здійснення фіксування технічними засобами.
Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.
Матеріалами справи встановлено, що в провадженні Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000014 від 05.07.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.01.2021 року, під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено та вилучено: банківську карту ОТР банк номер НОМЕР_1 , упаковано в сейф пакет SUD 1107983.
Слідчий звернувся до слідчого суді з клопотанням про арешт вилученого майна, в межах встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України строку, шляхом направлення відповідного клопотання засобами поштового зв`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права,щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначена слідчим, банківська картка ОТР банк № НОМЕР_1 не є банківським рахунком, а є номером платіжної банківської картки, що вилучена в ході затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 .
Будь-яких доказів на підтвердження того факту, що слідчим встановлено номери банківських рахунків, які відкритті для обслуговування платіжної банківської картки № НОМЕР_1 слідчому судді, органом досудового розслідування не надано, як і відсутня інформація про власника банківської картки та наявність на її рахунку грошових коштів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна за вищенаведених обставин задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309-310, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про накладання арешту на майно за кримінальним провадженням № 0000014 від 05.07.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1