Ухвала
Іменем України
19 листопада 2020 р.

м. Київ
Справа №185/1757/20
Провадження № 51-5545 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2020 року,
встановив:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці. На підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 4 місяці.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2020 року вищезазначений вирок місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 425 КПК України касаційну скаргу мають право подати: засуджений, його законний представник чи захисник; виправданий, його законний представник чи захисник; підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник; законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній; законний представник чи захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру; прокурор; потерпілий або його законний представник чи представник; цивільний позивач, його представник або законний представник; цивільний відповідач або його представник. Цей перелік є вичерпним.

Отже, із зазначеної норми закону випливає, що лише вищеперелічені осіби мають право подати касаційну скаргу і кожен з них окремо.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 427 КПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає.

Проте, касаційна скарга, яка надійшла до Верховного Суду подана від імені засудженої ОСОБА_4 , а підписана захисником ОСОБА_5 , що не узгоджується із ч. 1 ст. 425 та ч. 4 ст. 427 КПК України.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3