Справа № 583/3164/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" січня 2021 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000171 від 18.03.2018 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Чернеччина, Краснопільського району, Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 18.03.2018 близько 04:00 год., перебуваючи у дворі багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , помітив чоловіка, яким виявися ОСОБА_8 , та в цей час у нього виник умисел на заволодіння майном останнього.

З метою реалізації злочинних намірів, ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів, із метою відкритого викрадення чужого майна почав переслідувати ОСОБА_8 та наздогнавши останнього біля будинку АДРЕСА_2 , застосував до нього насильство, яке виразилося у нанесенні ударів по обличчю та тілу потерпілого, в результаті чого ОСОБА_8 не втримавши рівноваги впав на землю. Після цього, ОСОБА_6 , сидячи на спині потерпілого, придавивши його коліном почав обшукувати ОСОБА_8 та під час незаконного обшуку заволодів речами потерпілого, а саме: грошовими коштами у сумі 138 гривень, а також мобільним телефоном «Samsung Galaxy J5» вартістю 2145 грн. В подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди та легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав та пояснив, що дійсно тієї ночі він йшов дворами у м-рні Дачний в м. Охтирці із залу гральних автоматів із зіпсованим настроєм, так як програв значну суму коштів. Помітив потерпілого, який йшов попереду біля магазину «Фірмовий». Він його покликав декілька разів та попросив цигарки, але той не реагував та повернув у двори між будинками, один з яких по АДРЕСА_2 . Він ще раз окликнув потерпілого, але той знову не відреагував. Тоді він наздогнав його та наніс ззаду удар в спину коліном. Після цього він звалив потерпілого на сніг та насів зверху і почав наносити удари руками по голові та тілу. Забрав у потерпілого телефон, гаманець, які знаходились у кишенях куртки, з руки зірвав годинник. Потім підбіг його батько та скинув із потерпілого. Він піднявся і втік з місця події. Телефон він продав ОСОБА_9 за гроші в сумі 1000 грн., які в подальшому витратив на власні потреби. В гаманці було близько 200 грн., які також витратив. Годинник подарував ОСОБА_9 .. Документи, які взяв з кишені, також викинув. Однак парасольку потерпілого він не брав. Повністю підтвердив, що під час слідчого експерименту він правдиво розповів та показав, яким чином наносив удари та заволодів майном потерпілого.

Крім повного визнання своєї провини, винуватість ОСОБА_6 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом наступними доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що 18.03.2018 був на святкуванні Дня народження друга у кафе, близько 3 години ранку повертався додому та йшов через двори по пров. Дачному в м. Охтирці. Побачив обвинуваченого, який підбіг до нього ззаду та наніс удар ногою у нижню частину спини, після чого він впав на землю. В цей час обвинувачений схопив його за верх куртки і кулаком правої руки двічі наніс удар в лобну частину голови зліва. Після чого він послизнувся та впав на спину. Обвинувачений перевернув його на бік та ще наніс кілька ударів правим кулаком по обличчю і почав вимагати гроші та обшукувати його. Він намагався чинити опір діям обвинуваченого, не бажав йому нічого віддавати, але останній наніс йому кілька ударів кулаком правої руки в лобну частину голови зліва, сів на нього зверху і лівим коліном придавив його голову до землі. При цьому тримав його ліву руку і продовжував вимагати гроші. Потім ліктем лівої руки наніс йому удар у ліве око, від чого у нього заболіла голова. Далі обвинувачений розірвав лівий рукав його куртки, потім розстебнув її і дістав з внутрішньої кишені гаманець з грошовими коштами у сумі 138 грн., паспорт, навушники і мобільний телефон Самсунг, а також зірвав з його лівої руки годинник «Перфект» та забрав парасольку, яка знаходилась у рюкзаку. Після цього він намагався підвестися, але обвинувачений вдарив його ногою по потилиці та втік. Коли він прийшов додому, викликав поліцію та швидку допомогу. З викрадених речей йому повернуто лише мобільний телефон. Після нанесених обвинуваченим ударів він два тижні лікувався в неврологічному відділенні, проходив платні обстеження хребта, купляв за власний рахунок ліки.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що товаришує з обвинуваченим ОСОБА_6 . 27.04.2018 ОСОБА_6 приходив до нього додому і під час бесіди розповів, що знайшов мобільний телефон Самсунг J5, який запропонував у нього купити. Вказаний телефон він придбав у обвинуваченого для своєї дружини за 1000 грн. За два дні до цього обвинувачений подарував йому наручний годинник з порваним шкіряним ремінцем. Через деякий час приїхали працівники поліції і довелося телефон повернути слідчим, а годинник зламався і він його викинув.

Також вина обвинуваченого підтверджується:

Висновком експерта № 177 від 27.07.2018 за наслідком проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , з якого вбачається, що в неврологічному відділенні Охтирської ЦРЛ ОСОБА_8 встановлено діагноз: ЗЧМТ: струс головного мозку, підшкірна гематома лобної ділянки справа, мілкі багаточисленні забійні садни обличчя. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень, згідно з пунктом 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень та могли бути отримані не менше ніж від однієї фізичної дії (а.с. 70).

Протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних записів фіксації (проведення відеозапису) від 19.06.2018 за участю підозрюваного ОСОБА_6 , згідно якого під час слідчого експерименту, проведеного між багатоповерховими будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 розповів та безпосередньо на місці продемонстрував яким чином здійснив насильство та відкрите заволодіння речами потерпілого ОСОБА_8 18.03.2018 (а.с. 78-82).

Протоколом огляду предметів від 30.07.2018, яким зафіксовано огляд DVD-диску з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 19.06.2018 та переглянутим відео, що міститься у ньому. З перегляду встановлено про те, що ОСОБА_6 детально розповів про обставини вчиненого ним злочину та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому (а.с. 77, 83).

Висновком експерта № 185 від 03.08.2018 за наслідком проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , відповідно до якого механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 може відповідати механізму, показаному підозрюваним ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту (а.с. 58).

Висновком експерта № 186 від 03.08.2018 за наслідком проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , відповідно до якого механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 може відповідати механізму, показаному свідком ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту (а.с. 57).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.06.2018, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 на запропонованих йому чотирьох фотознімках за загальними рисами обличчя впізнав особу на фото №1, якій 18.03.2018 відкрито заволодів його майном. На вказаному фото зображений обвинувачений ОСОБА_6 (71-72).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.06.2018, згідно якого свідок ОСОБА_9 на запропонованих йому чотирьох фотознімках за загальними рисами обличчя, короткою зачіскою, темним волоссям, впізнав на фото №1, особу, з якою товаришує з 2000 року, а саме обвинуваченого ОСОБА_6 (75-76).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2018 за участю свідка ОСОБА_10 , згідно якого під час слідчого експерименту, проведеного по АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 розповів про обставини, при яких його син ОСОБА_6 відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_8 18.03.2018, при цьому показав, що близько 04:00 год. прогулювався по мікрорайону Дачному в м. Охтирці та побачив, що його син ОСОБА_6 побіг в напрямку магазину «Цукерочка», він прослідував за сином та побачив як останній наніс один удар по спині невідомому чоловіку, який після цього розвернувся та потім ОСОБА_11 наніс йому удар по обличчю, від чого потерпілий впав на землю, а ОСОБА_11 сів йому на спину та почав обшукувати, потім побіг у напрямку дому. Наступного дня ОСОБА_11 повідомив, що під час бійки у потерпілого він забрав мобільний телефон, паспорт, парасольку, гаманець з грошовими коштами та наручний годинник (а.с. 85-88).

Протоколом огляду предметів від 30.07.2018, яким зафіксовано огляд DVD-диску з відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 19.06.2018 та перегляд зазначеного відеозапису, на якому ОСОБА_10 детально розповів про обставини вчиненого ОСОБА_6 злочину та механізм нанесення останнім тілесних ушкоджень потерпілому (а.с. 81).

Оглянутим у судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту, проведеного 19.06.2018 за участю свідка ОСОБА_10 , який відповідає змісту протоколу слідчого експерименту від 19.06.2018 (а.с. 90).

Висновком експерта № 19/119/11-1/2170е від 25.06.2018, за результатами судової товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Samsung» моделі SM-J500H чорного кольору, придбаного у 2016 році новим за 6100 грн, без пошкоджень, у справному стані, ІМЕІ НОМЕР_2 ІМЕІ 2- НОМЕР_3 станом на 18 березня 2018 року могла становити 2145,00 грн (92-94).

Протоколом огляду місця події від 04.06.2018, відповідно до якого у службовому кабінеті №3 Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_4 , добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «Samsung» моделі SM-J500H/DS чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ 2- НОМЕР_3 , який він придбав у невідомої особи в м. Охтирка. В подальшому вказаний мобільний телефон вилучено, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 (а.с. 95-98).

Протоколом огляду місця події від 18.03.2018 з фототаблицею до нього в якому зафіксовано огляд прибудинкової території між багатоповерховими будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 . Під час огляду будь-яких речей, у тому числі тих, які зникли у потерпілого ОСОБА_8 , виявлено не було (а.с. 99-102).

Протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних записів фіксації (проведення відеозапису) від 06.08.2018 та оглянутим у судовому засіданні відеозаписом за участю потерпілого ОСОБА_8 , згідно яких під час слідчого експерименту, проведеного по АДРЕСА_2 , останній розповів та на місці показав про обставини відкритого заволодіння його майном (а.с. 103-105).

Стороною обвинувачення як доказ винуватості ОСОБА_6 було надано протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.06.2018, згідно якого свідок ОСОБА_12 на запропонованих їй чотирьох фотознімках за загальними рисами обличчя, короткою зачіскою, темним волоссям, середнім зростом та карим кольором очей впізнала на фото №1, особу обвинуваченого (а.с. 73-74). Однак суд не бере вказаний доказ до уваги як належний, оскільки вказана особа в судовому засіданні як свідок не допитувалась, у самому протоколу не зазначено у зв`язку із чим проводилось вказане впізнання і за яких обставин свідок впізнала вказану особу. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях щодо обставин зустрічі свідка з обвинуваченим.

Незважаючи на ту обставину, що обвинувачений заперечує факт відкритого заволодіння ним парасолькою потерпілого, зазначений факт підтверджується як показами самого потерпілого, який стверджував про зникнення парасольки із зачиненого рюкзака, що виключає її випадіння при нападі на нього, так і протоколом огляду місця події, під час якого була оглянута місцевість, де був вчинений напад, і не було виявлено будь-яких речей потерпілого, у т.ч. і парасольки.

Обвинувачення дії ОСОБА_6 кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Підставою для кваліфікації дій обвинуваченого за ознакою повторності стало притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому в вину злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно примітки до ст. 185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.
Згідно довідки про судимість ОСОБА_6 27.12.2010 було засуджено Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 10.05.2011 року в зв`язку з відбуттям міри покарання. Крім того, в Зарічному районному суді міста Суми на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0002695 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, яке наразі не вирішене по суті.

Підставою для кваліфікації дій обвинуваченого за ознакою повторності слугувала наявність нерозглянутого по суті кримінального провадження за ч. 2 ст. 186 КК України. Попередня ж судимість обвинуваченого була погашена у травні 2017 р., тобто до вчинення інкримінованого йому у вину правопорушення за цим вироком.

Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 14.09.2020 по справі №591/4366/18; провадження 51-1122кмо20, дійшла висновку про наступне. Єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою «повторно» без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки «повторно», є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні. Таким чином, у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних злочинів, для повторності злочинів не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин. Проте у випадку розгляду різних кримінальних проваджень стосовно однієї особи, така обставина має значення, а тому повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожний чи однорідний злочин в іншому кримінальному провадженні.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне виключити із обвинувачення кваліфікуючу ознаку грабежу «повторність».

Також із обвинувачення слід виключити посилання на не зняті і не погашені судимості обвинуваченого.

Обвинуваченому інкримінується у вину відкрите викрадення парасольки чорного кольору, наручного годинника «Perfect A232», гаманця «Black Max». Однак у обвинувальному акті не зазначена вартість викраденого.

Потерпілим також не підтверджено та документально не обґрунтована вартість викраденого зазначеного вище майна.

Суд зазначає, що оскільки інкримінований обвинуваченим злочин - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з об`єктивної сторони є злочином з матеріальним складом, то обов`язковими ознаками такого є позитивна матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його вартістю, а також причинний зв`язок між цією шкодою і відкритим викраденням.

Відповідно до роз`яснень пункту 25 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 р. № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення злочину, визначається лише вартістю цього майна, яке виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи.

Статтею 91 ч. 1 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення документально не підтвердила розмір вищезазначеного викраденого майна, його вартість, не надала належних та допустимих доказів завданих матеріальних збитків.

Отже підлягає виключенню із обвинувачення зазначення про відкрите викрадення обвинуваченим у потерпілого вказаних речей, а також про відкрите викрадення паспорта, оскільки вказані дії мають окрему кваліфікацію.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Призначаючи покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Крім того, призначаючи покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та враховує, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливати з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

До обставин, визначених ч. 1 ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Суд не погоджується із доводами сторони захисту про те, що обвинуваченому слід врахувати як пом`якшуючу покарання обставину часткове відшкодування шкоди потерпілому, оскільки викрадений мобільний телефон був виданий слідчому третьою особою в наслідок цілеспрямованих дій слідства по відшуканню викраденого майна. Та обставина, що обвинувачений розповів кому саме збув викрадене майно, не може братись судом до уваги як окрема пом`якшуюча покарання обставина.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Судом зважено, що згідно досудової доповіді органу з питань пробації існує високий рівень ймовірності вчинення повторного правопорушення та високий рівень ризику небезпеки для суспільства, утому числі для окремих осіб, а тому його виправлення без позбавлення або обмеження волі неможливе.

Так суд, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставини, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину шляхом надання правдивих свідчень, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відомості про що містяться у матеріалах кримінального провадження, враховує його молодий вік, при цьому беручи до уваги, що він не має постійного місця роботи, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, так як такий вид покарання буде достатнім і необхідним для виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 7230,00 грн та моральної шкоди в сумі 20000 грн, обґрунтовуючи тим, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 він отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ: струс головного мозку, підшкірна гематома лобної ділянки справа, мілкі багато численні забійні садни обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 177 від 07.08.2018, у зв`язку з чим він проходив лікування у неврологічному відділенні та поніс витрати матеріального характеру на придбання ліків, проходження медичного обстеження та діагностування організму, що становить 5792 грн. Крім того, обвинуваченим йому не повернуто викрадені речі: шкіряний гаманець «Black Max», парасольку чорного кольору, годинник «Perfect A232», грошові кошти в сумі 138 грн.

Вирішуючи питання про відшкодування шкоди на користь потерпілого суд виходить з наступного.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної, або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної, або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з положеннями ст. 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня винуватості особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При цьому моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, котра її завдала, за наявності її винуватості, крім випадків, установлених ч. 2 цієї статті.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні позов визнав повністю.

З огляду на повне визнання обвинуваченим позовних вимог та оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб вимоги позивача підлягають повному задоволенню (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Суд вважає доцільним до обвинуваченого до набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки не застосування запобіжного заходу або застосування більш м`якого не забезпечить запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України враховуючи, що ОСОБА_6 будучи неодноразово судимим знову вчинив тяжкий злочин, неодноразово ухилявся від суду, у зв`язку з чим перебував у розшуку, змінив місце проживання, не працює.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають стягненню витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду 07.06.2018 підлягає скасуванню, відповідно до ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу затримання, тобто з 05.05.2020.
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 _на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_4 , 7230 гривень матеріальної шкоди заподіяної злочином та 20000 гривень моральної шкоди, а всього 27230 (двадцять сім тисяч двісті тридцять) гривень.
Речовий доказ - мобільний телефон «Samsung» моделі SM-J500H/DS чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 ІМЕІ 2- НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 після вступу вироку в законну силу вважати повернутим власнику.

Після вступу вироку в законну силу скасувати арешт на мобільний телефон, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.06.2018.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 429,00 (чотириста двадцять дев`ять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_1