Провадження № 1-в/638/640/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_3 про вирішення питання про приведення вироку Чорнухинського районного суду Полтавської області від 27.06.2017 року стосовно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, -

встановив:

Начальник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням для вирішення питання про приведення вироку Чорнухинського районного суду Полтавської області від 27.06.2017 року стосовно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року.

Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про розгляд повідомлялись, надали до суду заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність, клопотання підтримали.
Суд, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов наступного висновку.
Встановлено, що Чорнухинського районного суду Полтавської області від 27.06.2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.310 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст..71 КК України шляхом часткового складання вказаного покарання та покарання за вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 24.11.2014 року остаточно призначено до відбуття покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 24.11.2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
Засуджений ОСОБА_4 в теперішній час відбуває призначене вироком суду покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (25)».
Згідно до ст. 537 ч. 1 п. 13 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі : про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України (усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).
Приписи ст. 539 ч. 2 п. 2 КПК України передбачають, що клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.
01 липня 2020 року набув чинності №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень». Вказаним законом внесені зміни до ч.2 ст.309 КК України, згідно з якими кримінальна відповідальність за скоєння цього кримінального правопорушення настає за дії, передбачені ч.1 ст.309 КК України, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах та караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років. На відміну від попередньої редакції норми, яка передбачала відповідальність за дії, передбачені ч.1 ст.309 КК України, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах. Отже нова редакція закону значно звужує кваліфікуючу ознаку складу правопорушення, передбаченого частиною другою.
Згідно з вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 27.06.2017 року дії засудженого ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України судом кваліфіковані як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно. Після внесених Законом України № 2617-VШ від 22.11.2018 змін диспозиція ч.2 ст.309 КК України не містить кваліфікуючої ознаки повторності, тобто дії останнього з 01.07.2020 року мають бути кваліфіковані як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.309 КК України.
Санкцією ч.1 ст.309 КК України в редакції, що діє з 01.07.2020 року, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Згідно ч. 1, 3 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Оскільки вищезазначені зміни пом`якшують кримінальну відповідальність, вони мають зворотну дію в часі.
Відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою 72 цього Кодексу.
В ч.1 ст.72 КК України передбачено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: 1) одному дню позбавлення волі відповідають: а) один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту; б) два дні обмеження волі; в) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; г) вісім годин громадських робіт; 2) одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають: а) два дні обмеження волі; б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; 3) одному дню обмеження волі відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; 4) одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 27.06.2017 року привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII в частині призначення покарання за ч.2 ст.309 КК України, за яким дії засудженого підлягають кваліфікації за ч.1 ст.309 КК України, оскільки за ч.2 ст.309 КК України виключена така кваліфікуюча ознака як повторність, а тому ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України слід призначити покарання у виді обмеження волі на строк 5 років.
Щодо вироку Лохвицького районного суду Полтавської області від 24.11.2014 року стосовно ОСОБА_4 , слід зазначити наступне.
Санкція ч.2 ст.309 КК України, за якою засуджений ОСОБА_4 , відповідно до нового Закону №2617-VIII, хоча і була змінена (пом`якшена) передбачає максимальний вид покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, однак, призначена останньому міра покарання у виді 3 років позбавлення волі не перевищує санкцію нового закону.
Крім того, зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_4 дії, передбачені ч.1 ст.309 КК України, вчинені протягом року після засудження за цією статтею вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03.12.2013 року. Тому відсутні підстави для приведення вироку Лохвицького районного суду Полтавської області від 24.11.2014 року до вимог нового Закону.
На підставі викладеного, ч.ч.1,3 ст.5, ч.1 ст.72, ч.3 ст.74 КК України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_3 - задовольнити.
Привести вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 27.06.2017 року у відношенні ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року.
Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 27.06.2017 року у за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 5 років обмеження волі.

В іншій частині вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 27.06.2017 року залишити без змін.
Вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 24.11.2014 року залишити без змін.
Ухвалу суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_4 - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1