Провадження № 1-кп/243/559/2020
Справа № 243/8124/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2020 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ Донецької області) кримінальне провадження згідно із ЄДРДР № 0000013 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, громадянина України, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , займається розведенням малої рогатої худоби (кіз) в домашніх умовах, освіта середня технічна, за спеціальністю механік чорної металургії, розлученого, утриманців не має, інвалідом не є, пенсійного віку без оформлення пенсії, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
В ході проведення обшуку, 28 січня 2017 року, у період часу з 12 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає та зареєстрований ОСОБА_5 , у особистих речах ОСОБА_5 , які лежали під столом, біля вхідних дверей до зальної кімнати будинку виявлено та вилучено корпус оборонної осколкової гранати типу Ф-1 (1 од.), виготовлений промисловим способом (заводським), який споряджений вибуховою речовиною та засіб підриву (засобом детонування) уніфікованим запалом ручної гранати, модернізованим, дистанційної дії типу УЗРГМ 2 (1 од.), виготовлений промисловим (заводським) способом, споряджений вибуховою речовиною, які у своїй сукупності є оборонною осколковою гранатою типу Ф-1 та відноситься до категорії бойових припасів, до вибуху штатним способом придатна, а також у зальній кімнаті, біля входу у будинок було виявлено та вилучено один патрон, що є проміжним патроном калібру 5,45х39 мм промислового виробництва до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм є боєприпасам та до стрільби придатний, які ОСОБА_5 незаконно зберігав, без передбаченого дозволу, за вказаною адресою.
Такі дії обвинуваченого підпадають під ознаки кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 263 КК України, тобто зберігання, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Судом були досліджені наступні докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заперечив свою провину у вчиненому повністю та зазначив, що йому невідомо звідки взялася граната, яку у вилучили під час обшуку. Особа, яка її знайшла, була одна у кімнаті. Цей чоловік гучно повідомив всіх, що він знайшов, і тоді всі, хто був присутній при обшуку, до нього збіглися. При цьому, він хоче звернути увагу, що ця граната була шумова, а не бойова. Наполіг на тому, що при обшуку здійснювався відеозапис, але куди він потім подівся, йому невідомо. Він не відразу зрозумів, що то була шумова граната, бо він не обізнаний у цьому, тому що він був «секретником», коли служив в армії, тобто в більшості займався тим, що друкував на машинці, отже з боєприпасами не вміє поводитися. Однак саму гранату він роздивився уважно, вона була світло коричневого кольору. Після чого він поспілкувався із військовими, подивився у інтернеті, і лише тоді зрозумів, що та граната, яку йому підкинули шумова. Наполягав на тому, що граната йому була підкинута, однак йому невідомо ким та з яких підстав. Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 йому малознайомі. Іноді ОСОБА_9 приходив до нього допомагати копати город. З ОСОБА_9 він нічого не підривав. Дійсно була ситуація, коли ОСОБА_9 прийшов до нього додому, з пораненими ногами, попросив, щоб він допоміг йому зробити перев`язку та повідомив, що підірвав гранату. На що він погодився, перев`язав ноги ОСОБА_9 , однак він не цікавився походженням поранень ОСОБА_9 , і в поліцію про цей випадок не повідомляв, у зв`язку з тим, що йому не було достеменно відомо, звідки поранення у ОСОБА_9 .. Щодо показань свідка ОСОБА_8 , то також вважає, що вона у своїх показаннях плутається, оскільки, коли ОСОБА_9 приходив до нього з проханням перев`язати ноги, то у нього не було поранень в області обличчя, і сам свідок ОСОБА_9 показав про це у судовому засіданні, що видно на відео та аудіо запису. Однак ОСОБА_8 в своїх показаннях стверджує, що коли ОСОБА_9 прийшов до неї та розповів про вибух гранати, то у нього було поранення обличчя та шиї. Отже можна зробити висновок, що свідок ОСОБА_8 каже не правду. Наполягав на тому, що ніякої гранати він ніколи з ОСОБА_9 не підривав. Також пояснив, що відбитки пальців рук у нього та з гранати для порівняння - не знімали. Через місяць відібрали відбитки пальців рук для картотеки. Також зазначив, що на відео із показаннями ОСОБА_9 , останній стверджував, що бачив у нього гранату РГД, в той час, як за протоколом обшуку вилучена була граната Ф-1, що також підтверджує його доводи про те, що гранату йому підкинули. Також зазначив, що при обшуку, у кімнаті цю гранату, буцімто знайшов працівник поліції у камуфляжній формі, який був допитаний в судовому засіданні, і це ОСОБА_10 , а не слідчий, який увесь процес обшуку знімав відеозапис, який потім зник. Він зауваження на протокол обшуку не писав, оскільки він не обізнаний був, як себе поводити у такій ситуації. Захисника йому не пропонували. Щодо предметів, які буцімто знайшли, то він відразу повідомив, що вони не його, і їх у нього не було. Він не винний, просить його виправдати.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні показали, що вони є сусідами ОСОБА_5 , і вони під час досудового слідства були допитані щодо того, що ім відомо з приводу його життя та діяльності, на що вони повідомили, що ОСОБА_5 знають лише як сусіда, про деталі його особистого життя нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_5 її знайомий, з яким вони періодично спілкувалися. Може ствердити, що в кінці листопада в грудні 2016 року, вона разом із ОСОБА_5 вживали спиртні напої, і він їй демонстрував пакет, в якому лежали гранати, одну вона точно запам`ятала, за формою схожа на сливу тільки значно більшу з виступами квадратної форми по всій гранаті. Через пару днів після цього приходив ОСОБА_9 питав її, чи знає вона, що у ОСОБА_5 є снаряд, на що вона повідомила, що ОСОБА_5 їй їх показував. Через деякий час до неї прийшов ОСОБА_9 поранений, ноги перев`язані, подряпане обличчя, в шиї стирчить осколок. ОСОБА_9 пояснив, що вони із ОСОБА_5 взяли гранату та пішли за городи її підривати. ОСОБА_5 заховався, а він ні, його ранило. Через деякий час ОСОБА_9 прийшов до неї із працівниками поліції, яким вона підтвердила, що бачила у ОСОБА_5 гранату. Вона приходила на перший суд, де була суддя жінка, то коли давала показання, то казала неправду, оскільки ОСОБА_5 її попросив про це та дав 20 гривень. Саме зараз вона каже так, як насправді було.

Свідок ОСОБА_9 відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, помер у вересні 2019 року.

Судом досліджений аудіо та відеозапис показань свідка ОСОБА_9 , які були дані ним під присягою під час проведення судових засідань попередніми складами суддів від 19 жовтня 2018 року та від 18 червня 2019 року.

19 жовтня 2018 року свідок ОСОБА_9 показав, що 29 грудня 2016 року він зустрівся з ОСОБА_5 та вони прийшли до міста мешкання останнього, де на кухні вживали алкоголь. У ходи спілкування ОСОБА_5 похвалився йому своєю знахідкою, яку знайшов у районі від станції Славкурорту до БЗС в м. Слов`янську, та показав поліетиленовий пакет, в якому було декілька сигнальних ракет, а також граната Ф-1 та запал від неї. Він тримав її в руках. Наступного дня ОСОБА_9 повідомив працівнику поліції ОСОБА_10 про те, що бачив вдома у ОСОБА_5 гранату та запал від неї.
18 червня 2019 року свідок ОСОБА_9 , пояснив, що наприкінці 2016 року він спільно зі своїми знайомими розпивав спиртні напої на мікрорайоні «Восточний» м. Слов`янська Донецької області. Коли до них підійшов обвинувачений ОСОБА_5 , який тримав в одній руці гранату Ф-1, а в інший руці запал від неї. ОСОБА_5 запропонував свідку піти до нього до дому за адресою: АДРЕСА_1 та продовжити вживати спиртні напої. ОСОБА_9 погодився і вони в двох пішли до будинку ОСОБА_5 . По дорозі ОСОБА_5 підірвав гранату Ф-1, яку він ніс в руках. В наслідок підриву гранати частина мілких уламок попала в ОСОБА_9 , якій отримав незначні пошкодження ніг. Прибувши до будинку, ОСОБА_5 надав йому медичну допомогу, і вони продовжили вживати спиртні напої. Підчас вживання спиртних напоїв ОСОБА_9 бачив у будинку ОСОБА_5 бойову гранату РГД-5 або 6, на що ОСОБА_5 , пояснив, що знайшов вказану гранату у лісі.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що роки 3-4 тому він був запрошений працівниками поліції прийняти участь в обшуку як понятий. Обшук був проведений у двох домоволодіннях, в першому домоволодінні було знайдено військове обмундирування, сухі пайки, тощо. В другому домоволодінні знайшли в прихожій неподалік входу була знайдена граната. Обшук проводив слідчий ОСОБА_14 , на якого вказав свідок в судовому засіданні. Крім слідчого при обшуку був ще один поліцейський та ще один понятий, підсудний. Хтось з поліцейських тримав «цифровик». В тому будинку де знайшли гранату, прихожа розміром приблизно 2 м. в довжину, 4 м. в ширину. Неподалік входу були двері в іншу кімнату, біля дверей стояв столик, слідчий покликав та показав, де під столиком серед сміття (пакети, коробки, пляшки тощо) знаходилася граната. Будинок був захаращений сміттям. ОСОБА_5 стояв чи спереду його, чи позаду нього коли побачив гранату, то відразу повідомив, що вона не його, і що звідки вона взялася, йому невідомо. Гранату помістили в пакет, який опечатували, на склейках він підпис ставив. Йому були раз`яснені його права та обов`язки понятого роз`яснили. ОСОБА_5 зачитували його права, надали ухвалу суду для ознайомлення. В домоволодінні де знайшли гранату, спочатку зайшли в літню кухню, де було багато сміття, потім в будинок. ОСОБА_5 був поряд завжди з нами. Неподалік від дверей до кімнати стояв старий столик. Слідчий знайшов під ним гранату. ОСОБА_5 стояв до нього боком. Йому було добре видно дії слідчого, ніхто не затуляв йому оглядовість. Місце винайдення гранати було в двох кроках від нього. Також він бачив, як був знайдений патрон. Протокол обшуку складав слідчий. В протоколі мається його підпис, в судовому засіданні вказав на нього.

Свідок ОСОБА_15 . В судовому засіданні показав, що дійсно був запрошений працівниками поліції роки три тому бути понятим при проведенні обшуку. Він дійсно відбував покарання у місцях позбавлення волі, звільнився 27 липня 2016 року. В день проведення обшуку він прогулювався по Словкурорту, до нього під`їхали працівники поліції та запропонували бути понятим, він погодився. Після цього, вони поїхали на відповідну адресу. Наскільки він пам`ятає, знайшли при обшуку гранату, форму, каску. Наскільки він пам`ятає, що обшук проводили по двох адресах. За однією адресою нічого не знайшли, за другою гранату та патрон. Поліцейських при обшуку було біля трьох осіб. Він пам`ятає осіб у форменому одязі, був також слідчий, чоловік невеликого зросту. Він підписував бирки, якими склеювали упаковані предмети, протокол. Він не пам`ятає деталей проведення обшуку, але пам`ятає, що він був присутній при тому як знайшли гранату та патрон, у нього ніяких сумнівів не виникло щодо їх віднаходження.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що у 2016-2017 роках він працював слідчим у Слов`янському ВП, де наразі працює дізнавачем. Він мав в роботі матеріали кримінального провадження та складав обвинувальний акт у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 .. Дійсно в рамках кримінального провадження були проведені два обшуки у домоволодіннях, що належать ОСОБА_5 , наскільки пам`ятає по вул. Крилова та Воровського. При цьому, наскільки він пам`ятає, за однією адресою ОСОБА_5 проживав, а за другою ніхто не проживав. Він не може пригадати точну дату проведення обшуків, пам`ятає лише, що події відбувалися у січні 2017 року. Обшуки проводилися на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду. Хто готував клопотання про обшук не пам`ятає, може ствердити, що підставою клопотання про обшук був рапорт оперативника. Обшуки проводив він, також з ним були поняті та оперативні працівники для охорони порядку. Не пам`ятає, хто саме був присутній з працівників поліції. У домоволодінні по вул. Крилова нічого не було знайдено. Обшуки тривали довго, тому що він їх проводив особисто. Відеозапис обшуку не вився, велася фотофіксація фотовідеокамерою в режимі фотофіксації. Він не пам`ятає, чи розписувався десь за техзасіб фіксування обшуку, може лише ствердити, що техзасоби їм видають. Перед проведенням обшуків була вручена ухвала слідчого судді, він також роз`яснював права ОСОБА_5 , зокрема право на правову допомогу та захисника, а також права та обов`язки понятим. При проведенні обшуку, поняті завжди були поряд з ним. Будинок по Воровського був захаращений зламаними речами, простроченими продуктами харчування. Вхід безпосередньо у будинок починається до прихожій розміром приблизно 2-2,5 м. на 3-3,5 м. Із кімнати йшли дві двері в інші кімнати. Поняті стояли біля входу, по боках, за його спиною, поряд з дверми у зал стояв стіл.. Він попросив оперативного працівника підняти стола, під ним він побачив гранату і відразу звернув увагу понятих. В ході обшуку домоволодіння по вул. Воровського було виявлено каску, армійське обмундирування, пайки, шумові гранати. Також виявлена граната Ф-1 та один патрон. ОСОБА_5 повідомив, що каску, пайки, одяг він знайшов на смітнику. Щодо гранати та патрону, то відразу повідомив, що вказані предмети йому не належать. Щодо проведення експертизи, він не пам`ятає як вона проводилася та чи виносив він ухвалу про залучення спеціалістів, але в матеріалах справи повинні бути всі прийняті ним рішення.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав,. Що він працює у Слов`янському ВП. В 2017 році він чергував на блок посту на повороті на смт. Райгородок, де до нього звернувся ОСОБА_9 , який повідомив, що він із його знайомим вживали спиртні напої, та останній йому вихвалявся тим, що у нього є граната, яку демонстрував йому. Після чого він написав рапорт, відібрав у ОСОБА_9 пояснення, на підставі чого були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄДРДР. ОСОБА_9 він знав, як місцевого мешканця, який часто приходив на блок пост. Що відбувалося далі, йому не відомо, він повинен у разі надходження такої інформації, він зобов`язаний повідомити про це, він відразу подзвонив на чергову частину, як тоді вимагалося. Він не знаходив ніякої гранати, при обшуку участі не приймав.

Експерт ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що дійсно ним заявлялось клопотання слідчому про забезпечення спеціалістів із допуском на проведення підривних робіт. Раніше вони працювали в одній установі із особами, які мають такий допуск, після реформування, їх відокремили і тепер вони не можуть самі проводити підрив. Він не перевіряв особисто повноваження спеціалістів, тому що це є обов`язком слідчого. Слідчий на виконання його клопотання направив спеціалістів. Вибух проводився в його присутності, після якого він зібрав уламки, провів експертизу. Вибух, уламки та відсутність залишків вибухової речовини були зафіксовані та описані в експертизі, і на підставі відповідної методики він зробив висновки, які викладені в письмовому висновку експерта. Акт знищення він не підписує, підписали спеціалісти.

Судом також досліджені такі письмові докази:
Згідно із витягом з ЄДРДР за № 0000013, внесено відомості про вчинення злочину за кваліфікацією ч.1 ст. 263 КК України відповідно до рапорту ОСОБА_10 ;
Відповідно до протоколу обшуку від 28 січня 2017 року, проведеного у період часу з 18 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., на підставі ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2017 року, за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_15 було проведено обшук у домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , власником частини якої є ОСОБА_5 . В ході обшуку нічого виявлено не було, фіксація велася цифровою фотокамерою «Canon».
Відповідно до протоколу обшуку від 28 січня 2017 року проведеного у період часу з 12 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., на підставі ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2017 року, за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_15 було проведено обшук у домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено предмет, схожий на гранату Ф-1 зеленого кольору з вкрученим у неї предметом, схожим на запал до гранати, які лежали під столом біля вхідних дверей до зальної кімнати будинку, також було виявлено та вилучено один предмет, схожий на патрон калібру 5,45, а також три спальних мішки армійського типу, одна армійська каска, два протигази, дві плащові накидки армійського типу, кепка, дві пари армійських чобіт, десять армійських сухих пайків.
Відповідно до висновку судової балістичної експертизи № 2/2-77 від 08 лютого 2017 року, один патрон, який був вилучений 28 січня 2017 року в ході обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 та який належить ОСОБА_5 , є боєприпасам. Патрон, наданий на дослідження є проміжним патроном калібру 5,45х39 мм промислового виробництва до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм(автоматів і кулеметів конструкції Калашникова АК 74; АК 74У; РПК 74 та ін..). Патрон для стрільби придатний.
Відповідно до судової вибуховотехнічної експертизи № 2/21-25 від 22 лютого 2017 року, представлені на експертизу предмети є: корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1(1 од), виготовленим промисловим(заводським) способом. Даний корпус споряджений вибуховою речовиною; засобом підриву (засобом детонування) уніфікованим запалом ручної гранати, модернізованим, дистанційної дії типу УЗРГМ-2 (1 од.), виготовленим промисловим (заводським) способом. Даний підривач споряджений вибуховою речовиною. У своїй сукупності корпус гранати Ф-1 (1 од) та підривач УЗРГМ 2(1 од), є оборонною ручною осколковою гранатою типу Ф-1(1 од), яка відноситься до категорії бойових припасів. Надані на дослідження корпус гранати Ф-1(1 од), та підривач УЗРГМ-2 (1 од.), до вибуху штатним способом придатні.
До експертного висновку додається клопотання експерта про залучення спеціалістів для проведення вибухотехнічних робіт та акт знищення досліджених вибухонебезпечних об`єктів,. За підписом голови та членів комісії.
Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 09 лютого 2017 року, проміжний патрон калібру 5,45х39 мм промислового виробництва придатний до стрільби. Корпус оборонної, осколкової ручної гранати типу Ф-1 виготовленої промисловим (заводським) способом, споряджений вибуховою речовиною. Споряджену засобом підриву (засіб детонування) який є уніфікованим запалом ручної гранати, модернізованим, дистанційної дії типу УЗРГМ-2, виготовленим промисловим (заводським) способом, дані предмети у сукупності придатні до вибуху; сигнальні ракети у кількості семи штук визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000013 від 02 січня 2017 року.
Згідно із квитанцією про отримання на зберігання речових доказів за № 546, один пакет з сімома сигнальними ракетами знаходиться на збереженні у Слов`янському відділі поліції ГУНП в Донецькій області.
Згідно із квитанцією про отримання на зберігання речових доказів за № 545, складові патрону знаходяться на збереженні у Слов`янському відділі поліції ГУНП в Донецькій області.
Суд, заслухавши показання обвинуваченого, свідків, експерта, дослідивши надані письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до такого висновку.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у інкримінуємому йому злочині не визнав, наполягав на тому, що виявлені у нього боєприпаси йому не належать та їх йому підкинули.
Суд погоджується із показаннями обвинуваченого лише в тій частині, де він вказує, що він надавав свідкові ОСОБА_9 медичну допомогу при пораненні останнім внаслідок вибуху. Разом з тим, суд не погоджується із доводами щодо мотивів його невинності у вчиненому правопорушенні, і розцінює їх як обраний спосіб захисту, оскільки такі його доводи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та спростовуються зібраними по справі доказами.

Так, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні під присягою ствердила, що обвинувачений їй демонстрував гранату у пакеті, схожу за її описанням на гранату Ф-1. Суд зважає на ту обставину, що свідок визнала, що впродовж розгляду справи як на стадії досудового розслідування так і в судовому провадженні, вона показання змінювала. При розгляді справи іншими складами суду давала протилежні показання, за якими вона не бачила ніколи ніяких боєприпасів у ОСОБА_5 .. При цьому у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зізналася, що в минулих засіданнях вона надавала такі показання на прохання ОСОБА_5 .. З огляду на це, судом ретельно перевірена правдивість показань свідка, і суд прийшов до висновку про прийняття саме цих показань, як таких що відповідають дійсності виходячи з того, що вони підтверджені показаннями свідка ОСОБА_9 та узгоджені із протоколом обшуку за адресою по вул. Г. Тимофеєва. Так обидва свідки показали суду, що ОСОБА_5 демонстрував їм гранату, при цьому свідок ОСОБА_8 стверджувала, що бачила предмет, схожий на гранату Ф-1, однак за назвою її не називала, а лише описала зовнішній вигляд гранати порівняльним методом. На думку суду таке описання боєприпасу може свідчити про необізнаність цивільної особи щодо видів та назв боєприпасів та підтверджує ту обставину, що показання свідка є вільними та не є такими, що дані за настановою інших осіб. Свідок ОСОБА_9 навпаки в судовому засіданні від 18 червня 2019 року ствердив, що він розбирається в боєприпасах, і що вони із ОСОБА_5 підірвали гранату типу Ф-1, внаслідок чого він отримав поранення, в той же час він бачив у ОСОБА_5 також іншу гранату РГД-5 або 6. При цьому, в показаннях, даних ним 18 жовтня 2018 року, він стверджує, що бачив у ОСОБА_5 гранату Ф-1 із сигнальними ракетами.
Отже наведені показання свідків узгоджені між собою, і лише відрізняються у незначних деталях, які пояснюються відмінним сприйняттям обставин різними людьми.
Так за показаннями обох свідків, ОСОБА_5 демонстрував боєприпаси свідкам у різний час, при цьому із показань свідків видно, що гранат було декілька. Також обидва свідка стверджують, що ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, після того, як ОСОБА_5 з ОСОБА_9 підірвали гранату, і саме ОСОБА_5 надавав медичну допомогу ОСОБА_9 .. При цьому показання ОСОБА_8 щодо локалізації поранень ОСОБА_9 підтверджені показаннями самого ОСОБА_9 , оскільки вона в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_9 прийшов до неї із пораненими ногами, і крім цього вона бачила подряпини на обличчі та шиї, і сам ОСОБА_9 в судовому засіданні показував, що основне поранення прийшлося на ноги. Щодо обставин вибуху, то показання ОСОБА_8 були зі слів самого ОСОБА_18 і мало відрізняються від його безпосередніх показань в судовому засіданні.

З огляду на викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що показання, дані ОСОБА_8 в судовому засіданні є правдивими.

Щодо показань ОСОБА_9 , то суд звертає увагу, що судом були досліджені його показання, які він давав двічі, і вони є послідовними, узгодженими та такими, що доповнюють один одного, отже підстав для визнання їх такими, що не відповідають дійсності у суду не має.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 750/5745/15-к у постанові від 19 листопада 2019 року, зокрема прийшов до таких висновків:

суд при розгляді справи повинен забезпечити право сторін на допит особи, яка дає показання, важливі для вирішення справи, і не вправі використовувати позасудові свідчення такої особи. Що стосується судових свідчень особи під час минулого розгляду, то навіть за умови наявності таких свідчень, сторона має право вимагати допиту такої особи під час нового судового розгляду, і в такому випадку суд має вжити всіх необхідних заходів для забезпечення такого права. У той же час, якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку такої особи виявилося неможливим, сторона на доведення своєї позиції може надати суду показання особи, які та давала під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності такої особи під час нового розгляду не може бути підставою для визнання таких її показань недопустимим доказом. Водночас, дослідивши ці показання, суд повинен дати їм оцінку з погляду допустимості, належності та достовірності, враховуючи, у тому числі, наскільки були забезпечені права сторони під час допиту особи в минулому розгляді. Факт неможливості допиту цієї особи під час нового судового розгляду має враховуватися судом при оцінці достовірності цього доказу у сукупності з іншими доказами у справі.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що свідок ОСОБА_9 помер. Наведена обставина унеможливлює провести його допит безпосередньо в судовому засіданні, разом з тим, при дослідженні аудіо та відео записів судових засідань, які проводилися попередніми складами судів, видно, що свідкові були роз`яснені його права та обов`язки, свідка попереджено про кримінальну відповідальність, приведено до присяги. Свідок зміг надати пояснення вільно, кожна зі сторін мала можливість задати йому запитання в порядку прямого та перехресного допиту.

За таких обставин, підстав для визнання вказаних доказів недопустимими у суду немає.

Щодо достовірності вказаних доказів, то суд зазначає, що показання свідка ОСОБА_9 є послідовними, незмінними, такими, що не містять внутрішніх протиріч та узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_8 .. Суд також зазначає, що показання ОСОБА_9 , які ним були дані 19 червня 2019 року, розцінює, як такі що не суперечать показанням від 19 жовтня 2018 року, а такими, що їх доповнюють.

Щодо узгодження показань вказаних свідків із протоколом обшуку, то суд зазначає, що вони не були очевидцями вилучення боєприпасів у ОСОБА_5 , разом з тим, саме їх показання під час досудового слідства стали підставою проведення слідчих дій щодо ОСОБА_5 , а тому мають значення для вирішення вказаної справи.

Крім того, стороною захисту зазначено, що свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що бачила у ОСОБА_5 предмет, схожий за її описанням на гранату Ф-1, але вона була знищена ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .. Стороною захисту також зазначено, що свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні ствердив в судовому засіданні, що не бачив у ОСОБА_5 гранату Ф-1, а лише ГРД -5 чи 6.

На думку сторони захисту, наведені показання свідків підтверджують ту обставину, що виявлена граната та патрон при обшуку не належали його підзахисному, і з`явилися поза його волею, є такими, що підтверджують доводи підзахисного про те, що знайдені боєприпаси під час обшуку в домоволодінні, що належить йому, йому підкинули.

Суд не може погодитися із вказаними доводами сторони захисту, виходячи з тих підстав, що з показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 видно, що ОСОБА_5 демонстрував їм боєприпаси, і що одну гранату було підірвано, разом з тим, свідкам достеменно невідомо яка кількість боєприпасів була у ОСОБА_5 на момент демонстрування їм боєприпасів, і що він взагалі з ними зробив після вказаних свідками подій.

Отже їх показання суд розцінює як такі, що стали приводом з боку правоохоронних органів здійснити перевірку обставин незаконного зберігання боєприпасів та відповідно розпочати кримінальне провадження по ним. До того ж вказані показання свідків опосередковано підтверджують ту обставину, що ОСОБА_5 потенційно міг зберігати боєприпаси, і розцінюються судом як непрямі докази підтвердження факту незаконного зберігання боєприпасів.

Щодо самого факту зберігання боєприпасів, а саме гранати та патрону, то суд зазначає, що допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_15 показали, що вони були присутні при тому, як найшли боєприпаси. Свідок ОСОБА_19 показав, що точно пам`ятає, що гранату та патрон знайшов слідчий, який безпосередньо сам проводив обшук, при цьому поняті завжди були присутні. Свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що за давністю подій не пам`ятає деталі обшуку, однак може ствердити, що при ньому боєприпаси були виявлені та вилучені.

У суду немає підстав сумніватися у показаннях вказаних свідків, оскільки вони дані під присягою, попереджені про кримінальну відповідальність, допитані в судом в судовому засіданні.

Щодо показань свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_10 , то суд, зважаючи, що вони є працівниками органу досудового розслідування, які приймали безпосередню участь у вказаній справі, оцінює їх з точки зору підтвердження показаннями понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_15 , ОСОБА_9 ..

І зважаючи на узгодженість показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_10 з показаннями свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , суд приймає їх до уваги, як такі що відповідають дійсності.

Суд наголошує на тому, що не знайшли свого підтвердження доводи обвинуваченого в тій їх частини, що зник відеозапис проведення обшуку, який проводився слідчим, оскільки як видно з показань свідка ОСОБА_16 , він фіксував проведення обшуку за допомогою фотовідеокамери, але у режимі фотографування. Наведена обставина підтверджена показаннями свідка ОСОБА_19 та записом у протоколі обшуку.

Щодо показань свідків ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 , то суд зазначає, що вказані показання не несуть будь-якої інформації щодо вчинення/невчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки їх допит проводився в рамках досудового слідства по справі з метою пошуку відомостей про кримінальне правопорушення.

Перевіряючи протокол обшуку, проведеного за адресою по АДРЕСА_1 , на предмет його належності та допустимості, суд зазначає, що обшук був проведених на підставі ухвали слідчого судді, у домоволодінні яке належить ОСОБА_5 , доступ до якого крім самого ОСОБА_5 ніхто без його дозволу не мав. На момент проведення обшуку, чинним КПК України обов`язковість фіксування процедури обшуку за допомогою відеоапаратури не вимагалося. Обшук був проведений в присутності двох понятих, які в судовому засіданні підтвердили, що будь-яких зауважень до процедури проведення обшуку у них не виникало. При цьому, обидва свідка підтвердили, що вони могли повністю спостерігати за діями особи, яка проводила обшук, в судовому засіданні показали, що в їх присутності обвинуваченому роз`яснили права, особисто їм роз`яснили також права та обов`язки. Також обидва поняті в судовому засіданні підтвердили, що вони були присутніми під обшуку із самого початку, повністю спостерігали за проведенням обшуку.

Щодо присутності крім слідчого інших працівників поліції, прізвища яких не вказані в протоколі обшуку, то суд зазначає наступне.

Так, за змістом ст. ст. 234 - 236 КПК проведення обшуку в рамках кримінального провадження здійснюється на підставі ухвали слідчого судді. Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи виконується слідчим або прокурором. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку мають право запросити спеціалістів, однак це не звільняє їх від обов`язку особистого виконання обшуку.

Як видно з ухвали слідчого судді, дозвіл на обшук був наданий слідчому ОСОБА_16 ..

При цьому, із показань понятого ОСОБА_13 саме слідчий ОСОБА_16 проводив обшук, саме ОСОБА_16 здійснював пошукові дії під час обшуку. Дійсно були ще працівники поліції, але вони знаходилися поряд, самостійно без вказівки слідчого нічого не робили. За показаннями свідка саме слідчий знайшов боєприпаси.

Щодо показань свідка ОСОБА_15 , то останній підтвердив лише, що він бачив виявлення та вилучення боєприпасів, однак деталі вилучення них не пам`ятає.

Із протоколів обшуку видно, що вони містять достатньо детальне описання послідовності дій слідчого при обшуку та місцезнаходження вилученого та побаченого. Також протокол обшуку містить описання пакування вилучених під час обшуку предметів, які повністю збігаються із маркуванням упакування, фото таблиці яких додані до експертних висновків.

З огляду на викладене, суд приймає до уваги протоколи обшуків та вважає їх допустимими доказами, оскільки вони вчинені відповідно до норм чинного КПК України та узгоджуються із показаннями свідків.

У зв`язку з цим, доводи обвинуваченого про те, що йому підкинули боєприпаси та шумову гранату, яку потім замінили на бойову, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та спростовані показаннями свідків ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_15 , протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Стороною захисту заявлено клопотання про визнання висновку експертизи недопустимим доказом з огляду на те, що із матеріалів справи видно, що експертом направлено слідчому клопотання про залучення спеціалістів для здійснення підривних робіт. В матеріалах справи мається акт знищення досліджених вибухонебезпечних об`єктів, підписаний трьома спеціалістами. Разом з тим, в матеріалах справи відсутня постанова слідчого про залучення у справі спеціалістів, а також підтвердження повноважень вказаних осіб на проведення вибухонебезпечних робіт(посвідчення тощо). Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні визнав, що постанова про залучення спеціаліста на проведення вибухонебезпечних робіт ним не виносилася. Експерт ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що він повноваження спеціалістів при проведенні експертного експерименту не перевіряв, акт знищення не підписував. У зв`язку з цим, сторона захисту вважає, що висновок експерта № 2/21-25 від 22 лютого 2017 року проведений із суттєвими порушеннями КПК України, а тому є недопустимим доказом.

Суд не може погодитися із доводами захисника, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 71 КПК України, спеціалістом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками і може надавати консультації та висновки під час досудового розслідування і судового розгляду з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок.

Спеціаліст може бути залучений для надання безпосередньої технічної допомоги (фотографування, складення схем, планів, креслень, відбір зразків для проведення експертизи тощо) сторонами кримінального провадження під час досудового розслідування і судом під час судового розгляду, а також для надання висновків у випадках, передбачених пунктом 7 частини четвертої цієї статті.

Сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду заявляти клопотання про залучення спеціаліста або використання його пояснень і допомоги

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Отже, ст. ст. 71, 110 КПК України не покладається на слідчого імперативний обов`язок винести постанову про залучення спеціаліста. У зв`язку з цим, слід дійти висновку, що законодавець при вирішенні питання про залучення спеціаліста не формалізував жорстко поведінку слідчого та відніс винесення постанови про залучення спеціаліста до дискреційних повноважень слідчого, за якими слідчий може залучити спеціаліста без прийняття письмової постанови по цьому питанню, а може задля процесуальної визначеності винести таку постанову.

За таких обставин, доводи сторони захисту про те, що спеціалісти залучені не були, оскільки слідчим не виносилася постанова про їх залучення, слідчим наявність допуску до вибухотехнічних робіт осіб, які їх проводили, -не перевірялася, є надуманими та такими, що не підтверджені матеріалами справи та відповідними нормами чинного законодавства.

Так в матеріалах справи мається акт знищення боєприпасу, в якому зазначено осіб, які його склали, відомості про установу, в якій вони працюють, реквізити акту дотримані.

Експерт в судовому засіданні підтвердив, що при проведенні експертизи проходила стандартна регламентована процедура, сама експертиза проведена відповідно до вимог чинного законодавства та за визначеною методикою.

У зв`язку з цим, у суду немає підстав сумніватися у висновках експертизи по справі, оскільки вони не суперечать зібраним по справі доказами та складені відповідно до вимог чинного законодавства.

Аналізуючи норму ст. 263 КК України, суд зазначає, що в даному випадку вона є субсидіарною і для розуміння незаконності поводження зі зброєю, вимагає аналізу відповідного закону. При цьому поняття «закон», яке використав законодавець, має розширене тлумачення і включає в себе законодавство у цілому, в тому числі нормативні акти, що регулюють відповідні правовідносини, порушення яких утворює об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ст. 263 КК України. Вказана позиція викладена у Постанові Верховного суду від 31 травня 2018 року у справі № 127/27182/15-к(провадження № 51-3305км18)

Сукупний аналіз досліджених в судовому засіданні доказів, прийнятих судом як допустимі, а саме показань обвинуваченого, протоколів огляду місця події, дозволяють дійти висновку про те, що обставини, викладені у обвинувальному акті щодо доведеності винності ОСОБА_5 по вказаному кримінальному правопорушенню знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, і його дії кваліфіковані вірно, а тому вважає, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Судом були досліджені відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 ..
Згідно з громадською характеристикою, складеною керівником комітету мікрорайону Східний, за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул.. Воровського, б. 22, ОСОБА_5 проживає один, не одружений. За час проживання за вищевказаною адресою зарекомендував себе з посередньої сторони. З сусідами знаходиться у неприязних відносинах, скарг на його поведінку не поступало.
Згідно із довідкою КЛПУ «Міський наркологічний диспансер міста Слов`янська» № 2/01-17 від 09 січня 2017 року, ОСОБА_5 на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває.
Згідно із довідкою КЛПУ Обласної психіатричної лікарні м. Слов`янська № 15/6.01.2017 р., ОСОБА_5 на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Згідно із вимогою № 8405/301/03-2017 від 23 березня 2017 року, ОСОБА_5 , судимостей не має.
Відповідно до досудової доповіді, Слов`янським МРВ філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області, зроблено висновок про те, що ОСОБА_5 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк не становить небезпеку для суспільства( у тому числі для окремих осіб).

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно із ст. 65 КК України, при призначенні покарання, суд приймає до уваги наступні обставини:

обвинувачений має посередню характеристику з місця проживання;

обвинувачений є особою похилого віку, займається домашнім господарством, проживає одиноко;

злочин, вчинений обвинуваченим, віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів;

органом пробації зроблено висновок про можливість виправлення ОСОБА_5 без призначення покарання пов`язаного з позбавленням волі за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією інкримінованої йому статті.
При цьому, суд всебічно оцінив викладені обставини, та прийшов до переконання про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_5 , без реального виконання покарання и вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком згідно із положеннями ст. 75 КК України та покладенням на нього основних та додаткових обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до норм ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Щодо розв`язання питання про розподіл процесуальних витрат, суд виходить з таких міркувань.
Відповідно до довідок про витрати на проведення експертиз № 2/2-77 від 08 лютого 2017 року та № 2/21-25 від 22 лютого 2017 року, вартість проведених експертиз становить 175 грн. 92 коп. та 880 грн. 40 коп. відповідно.

Відповідно до ст. 118 КПК України, процесуальні витрати зокрема складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів.
В ст. 243 КПК України зокрема зазначається, що сторона обвинувачення залучає експерта за наявності підстав для проведення експертизи.
Статтею 122 КПК України передбачений порядок здійснення оплати витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
Аналіз зазначеної статті дозволяє дійти висновку, що законодавець у вказаній статті зазначає коло осіб, на яких за певних умов покладається обов`язок на покриття процесуальних витрат під час проведення кримінального провадження як під час досудового розслідування так і судового слідства.
За змістом ст. 122 КПК України, яка передбачає залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з державного бюджету.
Відповідно ст. 124 КПК України, яка передбачає розподіл процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З огляду на викладене, з врахуванням вимог ст. 124 КПК України, суд вважає, що з обвинуваченого слід стягнути в прибуток держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 1056 грн. 32 коп.(175 грн. 92 коп. + 880 грн. 40 коп.).
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України, і відповідно до положень наведеної статті кримінального закону звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання, призначеного по даному вироку з випробуванням та іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 додатковий обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися та не обиралися.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на проведення судових балістичної та вибухотехнічних експертиз в сумі 1056 (тисяча п`ятдесят шість) грн. 32 коп..
Речові докази по справі:
проміжний патрон, калібру 5,45x39мм промислового виробництва придатний для стрільби, демонтований під час проведення експертизи та запакований у експертний пакет № 249776, який зберігається у камері схову відповідно до квитанції № 545, книга обліку речових доказів № 34, уламки корпусу ручної гранати Ф-1, упаковані у експертний пакет № 3025994, - після вступу вироку в законну силу знищити;
сигнальні ракети в кількості 7(сім) штук, які знаходяться на збереженні в камері схову речових доказів Слов`янського ВП ГУНП в Донецької області відповідно до квитанції № 546 від 28 січня 2017 року, - після набуття вироком законної сили - звернути в дохід держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок складений у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1