Провадження № 1-кс/742/738/20
Єдиний унікальний № 742/1051/20
УХВАЛА
21 серпня 2020 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :

11.08.2020 року представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з клопотанням про скасування ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської ОСОБА_5 у справі №742/1051/20 (провадження №1-кс/742/439/20), про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки ВАЗ-21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , який було вилучено 24.04.2020 року, та просив зобов`язати відповідальну особу слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП передати вказаний транспортний засіб одноособовому власнику майна ОСОБА_3 для відповідального зберігання під розписку та зняти з нього арешт, у зв`язку за відсутністю потреби.
Клопотання мотивовано тим, що відповідно до ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської ОСОБА_5 у справі №742/1051/20 (провадження №1-кс/742/439/20), було накладено арешт на вказаний вище автомобіль з метою збереження його як речового доказу, оскільки на транспортному засобі збереглись сліди механічної взаємодії під час ДТП, та потреба в проведенні ряду автотехнічних та транспортно-трасологічних експертиз, запобігання можливості приховування чи знищення слідів кримінального правопорушення, які збереглися на ньому.
Станом на момент звернення, по кримінальному провадженню з початковою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.286 КК України на підставі постанови слідчого призначено та проведено усі необхідні експертизи, що виключає такий ризик як приховування автомобіля та знищення на ньому слідів від механічних пошкоджень. Основною підставою, на момент накладення арешту на майно, стало саме те, що відповідно до клопотання слідчого, підтриманого прокурором, автомобіль визнавався речовими доказом та з метою проведення необхідних експертиз та належного його збереження на момент внесення клопотання справді існувала необхідність у вказаній ухвалі, що у розумінні ч.2 ст.167 КПК України узгоджувалося б з вимогами ст.170 КПК, щодо накладення арешту на майно.
Наданий час інші законні підстави для перебування автомобіля під арештом відсутні, у зв`язку адвокат ОСОБА_4 і звернувся до суду з даним клопотанням.

В судове засідання власник майна, а також його представник адвокат ОСОБА_4 не з`явилися, проте останній завчасно подав до суду письмове клопотання, в якому заявлене клопотання підтримав та просив провести його розгляд без їхньої участі (а.п.15).
Слідчий Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився також, проте згідно адресованої суду заяви, просив задовольнити подане клопотання частково, а саме: в частині зняття заборони користування та розпорядження автомобіля марки ВАЗ-21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без права відчуження вказаного автомобіля (а.п.13).
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч.4 ст.107 КПК України).
Вивчивши клопотання та докази на його обґрунтування, слідчий суддя дійшов висновку, що таке підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до копії ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської ОСОБА_5 у справі №742/1051/20 (провадження №1-кс/742/439/20), від 29.04.2020 року, на автомобіль марки ВАЗ-21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , та перебував у момент ДТП у фактичному користуванні ОСОБА_7 , був накладений арешт у вигляді заборони на розпорядження , відчуження та користування, та старшого слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 було зобов`язано забезпечити зберігання арештованого майна (а.п.4-6).
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.п.17), автомобіль марки ВАЗ-21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі й збереження речових доказів.

При цьому, у відповідності до ст.174 КПК України підозрюваний, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.2, 3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України .

Речовим доказом у розумінні ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.1 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується під час ухвалення судового рішення: гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).

Порядок зберігання речових доказів визначений ст.100 КПК України, при цьому п.1 ч.6 ст. 100 КПК України чітко визначає порядок дій при зберіганні таких доказів: «Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: 1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження»
Окрім цього, пунктами п. 19 «Інструкції» чітко визначено що «Зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової Міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи».
Тож, зважаючи на те, що в провадженні Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ще перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000465 від 25.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, де автомобіль марки ВАЗ-21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом та накладено арешт, проте на даний момент у вказаному кримінальному провадженні призначено та проведено усі необхідні експертизи, що виключає такий ризик як приховування автомобіля та знищення на ньому слідів від механічних пошкоджень, але беручи до уваги, що слідчий у своїй заяві просив задовольнити подане клопотання частково в частині зняття заборони користування та розпорядження вищевказаним автомобілем, без права його відчуження на даному етапі досудового розслідування, тому слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає частковому задоволенню в частині передачі вказаного майна його законному власнику на відповідальне зберігання, проте перебування його під арештом є цілком співмірним з втручанням у право на володіння ним до ухвалення судового рішення після з`ясування всіх обставин справи, тому в частині зняття арешту з вказаного майна необхідно відмовити.

Керуючись ст.98, 100, 170, 174, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту тимчасово вилученого майна - задовольнити частково.

Автомобіль марки ВАЗ-21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - передати на зберігання його власнику.

Зобов`язати ОСОБА_3 надавати доступ до автомобіля слідчому чи прокурору на першу вимогу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.08.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1