Провадження № 1-кп/734/130/20 Справа № 734/1175/20
В И Р О К

іменем України

24 вересня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 05 лютого 2020 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семиполки Броварського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

у присутності потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
05 лютого 2020 року ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автодорогою «Київ Чернігів Нові Яриловичі» від м. Києва в напрямку м. Чернігова та о 15 годині 00 хвилин проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок свого руху праворуч, виїхавши на смугу для розгону у напрямку до м. Чернігова, де на 68 км + 765 м автодороги «Київ Чернігів Нові Яриловичі» здійснив зіткнення з задньою частиною напівпричепа SHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував в зчепленні з сідловим тягачем SCANIA R420, реєстраційний номер НОМЕР_3 , у нерухомому стані на смузі для розгону.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , неповнолітня ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла на місці події, а пасажир цього ж автомобіля - неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 року, а саме:

- п. 2.3 (б): для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав, проте відмовився давати показання та повідомив суду, що він не погоджується зі швидкістю, яка вказана в обвинувальному акті 100-110 км/год., оскільки швидкість керованого ним автомобіля була меншою. Заявлений цивільний позов обвинувачений визнав.

Потерпілий ОСОБА_8 , який був допитаний в присутності законного представника, повідомив, що 05 лютого 2020 року йому зателефонував ОСОБА_3 і запросив з`їздити з ним до м. Чернігова. По дорозі вони забрали ОСОБА_12 і поїхали в сторону м. Чернігова з м. Бровари. Мирослава сиділа спереду, схилилась до вікна і дрімала, а він посередині позаду та дивився на праву сторону. В певний момент ОСОБА_13 повернувся до нього на 2-3 секунди, він глянув в його бік і побачив попереду фуру, встиг лише пригнутися і закрити очі. Зіткнення відбулося з однією з фур, які були припарковані на полосі для розгону. Після удару він не відчував правої руки і йому було тяжко дихати. ОСОБА_3 вибіг з машини і почав кликати ОСОБА_12 , крикнувши «моя машина», маючи на увазі, що він її розбив. Він намагався вилізти з автомобіля, проте двері були заблоковані. Потім приїхала швидка і поліція. Хто викликав поліцію і швидку він не знає. ОСОБА_3 перед дорожньо-транспортною пригодою рухався зі швидкістю приблизно 100-110 км/год. На уточнююче запитання адвоката ОСОБА_6 потерпілий повідомив, що спідометра в автомобілі не було, а швидкість була просто велика.

Потерпілий повідомив суду, що обвинувачений не намагався відшкодувати заподіяну ним шкоду та просив призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі. Законний представник потерпілого просила призначити обвинуваченому максимальну міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_7 повідомила суду, що її донька просилася поїхати в Чернігів з ОСОБА_3 . Вона тривалий час не могла до неї додзвонитися і додзвонилась лише до ОСОБА_14 , але трубку взяла жінка (медсестра) і повідомила, що вони потрапили в дорожньо-транспортну пригоду. Приблизно о 18 годині 50 хвилин вона приїхала на місце дорожньо-транспортної пригоди і їй повідомили, що мав місце летальний випадок. Потерпіла в судових дебатах повідомила, що обвинувачений в неї вибачення не просив, шкоду відшкодувати не намагався, просила суд призначити ОСОБА_3 максимальну міру покарання.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 33 від 05 лютого 2020 року:
« … При експертизі трупа гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом шийного відділу хребта осколковий перелом 1-го (першого) та 2-го (другого) шийних хребців з повним розривом спинного мозку; закрита внутрішньо черепна травма переломи кісток верхньої щелепи, переломи нижньої щелепи, закритий перелом кісток та хрящів носа, переломи під`язикової кістки, щитовидного хряща, дифузний крововилив в м`яку мозкову оболонку по випуклим поверхням обох тім`яних долей та правої скроневої долі, крововилив в шлуночки мозку.

… Виявлений комплекс тілесних ушкоджень має ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

… Тілесні ушкодження могли бути заподіяні при дорожньо-транспортній пригоді та спричинені при життєво дією тупих предметів по механізму удару та тертя в результаті удару частинами салону транспортного засобу за обставин дорожньо-транспортної пригоди.

… Виявлені тілесні ушкодження зумовлені комплексом однієї травми в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

… Безпосередньою причиною смерті громадянки ОСОБА_11 , є розрив спинного мозку на рівні 1-го та 2-го шийних хребців в сполученні з закритою внутрішньочерепною травмою переломами кісток обличчя, крововиливу в м`які мозкові оболонки та шлуночки мозку, а також переломами під`язикової кістки та щитовидного хряща.

Причина настання смерті знаходиться в прямому причинному зв`язку з комплексом вищезазначених отриманих тілесних ушкоджень.

Враховуючи дані, що були отримані під час дослідження трупних явищ (трупні плями при натисканні пальцем руки зникають та відновлюють первісний стан протягом 7 хвилин, трупне заклякання виражене у всіх м`язах тіла, гнильні зміни не виражені) смерть ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 могла настати 05 лютого 2020 року.

… При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа гр. ОСОБА_11 етанол не виявлений».

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 221 від 06 квітня 2020 року:
«… у гр. ОСОБА_8 , 2005 року народження, виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої плечової кістки на межі верхньої та середньої третини зі зміщенням уламків, перелому під`язичної кістки зі зміщенням уламків, закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійною раною голови, множинних саден правої кисті, котрі виникли внаслідок ударної дії тупих, твердих предметів, по давності утворення можуть відповідати даті 05 лютого 2020 року та умовам, зазначеним в описовій частині постанови і в сукупності, як наслідок одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно до п. 2.2.1 в, 2.2.2, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України». …

Не виключена можливість, що комплекс тілесних ушкоджень, виявлений у ОСОБА_8 , він міг отримати перебуваючи на момент дорожньо-транспортної пригоди в якості пасажира заднього сидіння легкового автомобіля.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 74 від 06 березня 2020 року:
«На момент експертного огляду в системі рульового керування автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , технічних несправностей, які б перебували в причинному зв`язку з описаною дорожньо-транспортною пригодою не виявлено.

Виявлену технічну несправність у вигляді встановлення рульового колеса меншого діаметру, ніж передбаченого заводом-виробником, водій ОСОБА_3 мав можливість виявити до події описаної дорожньо-транспортної пригоди».

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 72 від 26 лютого 2020 року:
« 1. На момент експертного огляду система світла лівого заднього блок ліхтаря зовнішнього освітлення напівпричепу перебувала в технічно несправному та в відмовному стані через технічні несправності.

Виявлені під час дослідження технічні несправності мають аварійний характер та виникли під час ДТП при контактуванні напівпричепу з перешкодою відповідної міцності. Зазначені технічні несправності в процесі нормальної експлуатації транспортного засобу виникнути не могли.

2. Електрична лампа лівого заднього блоку ліхтаря системи покажчика лівого повороту та аварійної сигналізації заднього лівого блока ліхтарів напівпричепу на момент руйнації колби електричної лампи була ввімкнута, але оскільки дана електрична лампа працює як під час ввімкнення сигналів лівого повороту, так і під час ввімкнення аварійної сигналізації, та встановити в якому режимі вона працювала на момент руйнації скляної експертним шляхом експерт не має можливості…».

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 73 від 11 березня 2020 року /з доданою ілюстративною таблицею/:
«1. Під час події дорожньо-транспортної пригоди первинний контакт відбувся між передньою частиною автомобілю ВАЗ 2101 … (права частина переднього бамперу та права частина передньої панелі) на відстані близько 126 см ? 188 см від лівого бокового габариту автомобілю ВАЗ 2101 … з задньою частиною напівпричепу SHMITZ SCB S3T SCS 24 … (ліва частина протипідкатних пристроїв та ліва задня стійка напівпричепу) на 0 см ? 25 см від лівого бокового габариту напівпричепу.

2. Під час первинного контакту транспортних засобів кут між повздовжніми вісями напівпричепу SHMITZ SCB S3T SCS 24 … та автомобілю ВАЗ 2101 … дорівнював близько 0? ± 5?….

3. Під час події дорожньо-транспортної пригоди місце первинного контакту між автомобілем ВАЗ 2101 … та напівпричепом SHMITZ SCB S3T SCS 24 … розташоване в межах додаткової смуги автодороги Київ Чернігів Нові Яриловичі в напрямку м. Чернігів, повздовджньо на відстані 235 м ліворуч (за схемою) від позначки кілометрового стовпа 69 км. Попередньо місце первинного контакту між автомобілем ВАЗ 2101 … та напівпричепом SHMITZ SCB S3T SCS 24 … розташоване на відстані близько 1,5 метрів ? 1,5 метрів + 0,25 м = 1,75 метрів від лінії розмітки, що позначає правий край правої смуги проїзної частини автодороги Київ Чернігів Нові Яриловичі (в напрямку м. Чернігів)».

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 160 від 30 березня 2020 року:
« 1. В умовах місця події викладених в постанові, водій автомобілю ВАЗ 2101 … ОСОБА_3 з метою запобігання наїзду на задню частину напівпричепу SHMITZ SCB S3T SCS 24 … повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1, 12.1, 12.6 (б) Правил дорожнього руху України.

2. В умовах місця події викладених в постанові, дії водія автомобілю ВАЗ 2101 … ОСОБА_3 не відповідали, з технічної точки зору, вимогам п. 10.1, 12.6 (б) Правил дорожнього руху України.

3. В умовах місця події викладених в постанові, дії водія автомобілю ВАЗ 2101 … ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 10.1, 12.6 (б) Правил дорожнього руху України і знаходились, з технічної точки зору, в прямому причино наслідковому зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, також підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні:

- витягом з ЄРДР з якого вбачається, що відомості про вчинення кримінального правопорушення за усною заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 05.02.2020 року за № 0000034, із правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України;

- рапортом старшого інспектора-чергового Козелецького відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_15 , відповідно до якого 05 лютого 2020 року о 15 годині 06 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05 лютого 2020 року о 15 годині 04 хвилини за адресою: Козелецький район, с. Калитянське на трасі Київ Чернігів сталася ДТП а/м «ВАЗ» в`їхав в фуру, яка не рухалася;

- рапортом старшого інспектора-чергового Козелецького відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_15 , відповідно до якого 05 лютого 2020 року о 17 годині 23 хвилини надійшло повідомлення по телефону до РУ про те, що 05 лютого 2020 року о 17 годині 18 хвилин до ч/ч Козелецького ВП від чергової медсестри Козелецької ЦРЛ Лазаревич по телефону надійшло повідомлення про те, що КШМД до Козелецької ЦРЛ після ДТП доставлено гр. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з т/у закрита ЧМТ, СГМ, забійна рана лівої скроневої ділянки, стаціонарне хірургічне відділення та гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з т/у ЗЧМТ, СГМ;

- рапортом старшого інспектора-чергового Козелецького відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_15 , відповідно до якого 05 лютого 2020 року о 19 годині 45 хвилин надійшло повідомленя по телефону до РУ про те, що 05 лютого 2020 року о 19 годині 49 хвилин до ч/ч Козелецького ВП від чергової медсестри Козелецької ЦРЛ Лазаревич по телефону надійшло повідомлення про те, що до моргу Козелецької ЦРЛ після ДТП доставлено гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05 лютого 2020 року з доданою до нього схемою та ілюстративною таблицею;

- протоколом доступу до речей та документів від 03 квітня 2020 року та описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 03 квітня 2020 року.

Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.
Суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 05 лютого 2020 року вчинив дії, які виразилися у порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_11 , потерпілому ОСОБА_8 - середньої тяжкості тілесні ушкодження, і його дії повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.
Проте суд вважає, що відсутні підстави для твердження, що в причинному зв`язку з наслідками, що настали, перебуває порушення водієм ОСОБА_3 п. 12.6 (б) ПДР України, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 12.6 (б) ПДР України поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю не більше 70 км/год транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років.

Відповідно до показань, наданих потерпілим ОСОБА_8 , в автомобілі, яким керував ОСОБА_3 , був відсутній спідометр, проте швидкість була велика і він дійшов висновку, що вона становила 100-110 км/год. Вказані показання потерпілого є єдим, на чому базується висновок сторони обвинувачення про те, що обвинувачений їхав з вказаною швидкістю, а тому допустив порушення п. 12.6 (б) ПДР України. Обвинувачений в судовому засіданні вказану швидкість не визнав. Прокурор повідомив, що визначення швидкості експертним шляхом не проводилося, так як відсутній гальмівний шлях.
З урахуванням того, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що в автомобілі був відсутній спідометр, показання потерпілого щодо швидкості автомобіля не можуть братися судом до уваги. Так само на підтвердження порушення обвинуваченим п. 12.6 (б) ПДР України не може бути взятий і висновок судової інженерно-транспортної експертизи № 160 від 30 березня 2020 року в частині, яка стосується того, що обвинувачений під час руху було допущено порушення п. 12.6 (б) ПДР України, що, зокрема, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки такий висновок зроблений на підставі показань потерпілого ОСОБА_8 , про що вказано в дослідницькій частині висновку.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого судом з`ясовано, що він раніше не судимий, на даний час офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо.
Судом також враховується висновок досудової доповіді Броварського міськрайонного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства як середній.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено; визнання вини обвинуваченим, про що він повідомив суду при виконанні вимог ст. 348 КПК України, не може вважатися такою обставиною, оскільки таке визнання на переконання суду здійснено формально, про що, зокрема, свідчила поведінка обвинуваченого під час судового розгляду. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Суд, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення злочину, думку потерпілих (яка хоча і не є для суду вирішальною, але враховується), відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України та застосувати до нього додаткове покарання в межах санкції вказаної частини у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

19 серпня 2020 року законним представником потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 поданий цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 98 494,16 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений визнав заявлений до нього цивільний позов повністю.

Відповідно до положень ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Таким чином, суд вважає, що цивільний позов щодо відшкодування моральних збитків підлягає задоволенню у повному обсязі, враховуючи те, що обвинувачений визнав цивільний позов, вина обвинуваченого доведена, представником потерпілого долучені усі необхідні документи, що підтверджують витрати з боку потерпілого та обґрунтовано заявлення позову у вказаному розмірі до обвинуваченого /з урахуванням того факту, що певний розмір такої шкоди у пропорційному відношенні буде відшкодований страховою компанією, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як водія транспортного засобу/.

Заходи забезпечення щодо ОСОБА_3 не обирались.

Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне витрати в розмірі 5 652,36 грн. за проведення експертиз стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 100, 124, 174, 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України,

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 у дохід держави грошові кошти в розмірі 5 652 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят дві) гривні 36 (тридцять шість) копійок процесуальних витрат на залучення експертів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 як законного представника потерпілого ОСОБА_8 98 494 (дев`яносто вісім тисяч чотириста дев`яносто чотири) гривні 16 (шістнадцять) копійок моральної шкоди, спричиненої злочином.

Речові докази:

автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів за адресою м. Чернігів, провул. Вокзальний, 17, повернути ОСОБА_17 як законному власнику.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2020 року, на автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2020 року, на напівричеп SHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1