Справа №639/25/21
Провадження №1-кс/639/47/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, видача якої запитується ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою (екстрадиційний арешт) стосовно:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. «а» ч. 2 ст. 126 Кримінального кодексу Російської Федерації, -

в с т а н о в и в:
На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою (екстрадиційний арешт) стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив визнати наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою та продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) до вирішення питання Офісом Генерального прокурора про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

Особа, видача якої запитується ОСОБА_4 , та його захисник ОСОБА_5 під час судового засідання заперечували проти задоволення цього клопотання прокурора, просили змінити стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування поданих заперечень від 12.01.2021 року на клопотання прокурора стороною захисту зазначаються наступні обставини.

Захисник ОСОБА_5 зазначає, що під час розгляду цього клопотання ОСОБА_4 має бути забезпечено перекладача з карачаївської мови у відповідності до ч. 2 ст. 581 КПК України. У довідці орієнтуванні рідною мовою ОСОБА_4 зазначена карачаївська, та вказано, що російською він «володіє», але він протягом попередніх процесів та в ході надання йому юридичних консультацій та обговорення спільної правової позиції скаржився на погане розуміння російської мови особливо юридичного контексту та неможливість повноцінно брати участь у процесі. Захисник посилається, що це є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, посилаючись на правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема по справі Vizgirda v. Slovenia (заява № 59868/08).

Стороною захисту зазначається, що ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності на території РФ з мотивів його політичних переконань.

Так, ОСОБА_4 до лютого 2020 року проживав у м. Теберда Карачаєво-Черкеської республіки РФ. При цьому, родина ОСОБА_9 займалась не тільки бізнесом, а й політичною діяльністю - Арсен та двоє його братів були депутатами Міської ради м. Черкеськ КЧР від партії «Комуністи Росії» та займали опозиційну позицію по відношенню до влади країни та республіки. З метою позбутись опозиційних політиків їх почали переслідувати за допомогою правоохоронних органів (ФСБ, прокуратура, поліція), на ОСОБА_10 та членів його сім`ї було заведено близько 10 кримінальних справ за вигаданими сфабрикованими подіями. Проте брати ОСОБА_9 не припиняли свою політичну діяльність, зокрема вони вели опозиційний аккаунт в соціальній мережі Іnstagram та займали рішучу противладну позицію.

Влітку 2019 року ОСОБА_4 було затримано поліцією та поміщено до місцевого Ізолятору тимчасового утримання. З цього ізолятору його забирали співробітники ФСБ та піддавали тортурам (його топили, розпинали, приковували кайданками руки до ніг, виламуючи суглоби (ластівка), душили протигазом, били гумовими палицями по п`ятках, катували з використанням електричного струму), з метою отримання він нього зізнавальних показів відносно себе та своїх родичів. Такі тортури відбувались протягом 6 діб. Внаслідок цього ОСОБА_4 спричинив собі тілесні ушкодження, а саме: порізав собі живіт двома повздовжніми розрізами за допомогою бритвеного леза, після чого його доставили до лікарні.

Захисник посилається на той факт, що існує реальна загроза застосування тортур до ОСОБА_4 , у разі його екстрадиції на територію Російської Федерації, що є перешкодою для видачі особи (екстрадиції) та відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 582 КПК України є підставою для звільнення цієї особи з під варти.

Також, ОСОБА_4 має ряд тяжких, хронічних захворювань, а саме: ішемічна хвороба серця, хвороба суглобів, внаслідок ДТП він отримав тяжку травму хребта, в нього стоять протези в хребті, стан його здоров`я постійно погіршується та перешкоджає його утриманню під вартою.
Сторона захисту зазначає, що ОСОБА_4 не переховувався від органів досудового розслідування на території Російської Федерації. Так, згідно з документами, які надійшли з Генеральної прокуратури Російської Федерації, встановлено, що 29.07.2020 року ОСОБА_4 заочно пред`явлено обвинувачення та оголошено у розшук, а 30.07.2020 року за рішенням суду йому заочно обирано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з посиланням на той факт, що він тривалий час переховується від органів слідства, що свідчить про явну сфабрикованість документів.
Стороною захисту зазначається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого п. «а» ч. 2 ст. 126 Кримінального кодексу Російської Федерації, який відповідає злочину за ч. 2 ст. 146 КК України, за який передбачено покарання до 5 років позбавлення волі. Відповідно до вимог статті 49 КК України, строки притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за законодавством України вже сплинули, однак прокурор помилково посилається на той факт, що строки давності відраховуються за законодавством Російської Федерації.
Захисник ОСОБА_5 зазначає, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання на території України, на підтвердження чого надав договір оренди квартири від 11.01.2021 року, раніше ОСОБА_4 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, він не переховувався від органів досудового розслідування на території Російської Федерації, у зв`язку із чим просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та оцінивши наявні докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що 05.10.2020 інспекторами прикордонного контролю ВІПС «Харків-Авіа» при намаганні літаком покинути територію України у напрямку міжнародного аеропорту Стамбулу імені Сабіха Гекчен, який розташований у м. Стамбул, Турецької Республіки, в порядку статей 208, 582 КПК України затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого пунктом «а» частини 2 статті 126 КК Російської Федерації (викрадення людини).
Особу затриманого громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 встановлено за національним закордонним паспортом громадянина вказаної країни № НОМЕР_1 (дійсний з 07.03.2018 до 07.03.2028).
Ініціатором міжнародного розшуку ОСОБА_4 є компетентні органи Російської Федерації.
ОСОБА_4 компетентним органом Російської Федерації притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого пунктом «а» частини 2 статті 126 КК Російської Федерації (викрадення людини).
У зв`язку з ухиленням ОСОБА_4 від правоохоронних органів Російської Федерації, компетентними органами вказаної держави останнього 29.07.2020 оголошено у міжнародний розшук з метою притягнення до кримінальної відповідальності.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 обрана 30.07.2020 Черкеським міським судом Карачаєво-Черкеської Республіки РФ у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку з ухиленням ОСОБА_4 від правоохоронних органів
25.07.2020 його оголошено у розшук, а 26.08.2020 оголошено у міжнародний
розшук каналами МОКП Інтерпол.
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.10.2020 до ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб, до надходження запиту про його видачу до 14 год. 50 хв. 13.11.2020 року.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2020 року відповідно до вимог ст. 584 КПК України до ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) строком до 12 місяців, до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17.12.2020 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2020 року стосовно ОСОБА_11 залишено без змін.
На теперішній час ОСОБА_4 утримується під вартою в умовах державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Офісом Генерального прокурора отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений пунктом «а» частиною 2 статті 126 КК Російської Федерації.
Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_4 . Офісом Генерального прокурора відповідно до статті 587 КПК України доручено Харківській обласній прокуратурі.
Центральним органом України рішення про результати екстрадиційної перевірки не прийнято.
Інкриміноване ОСОБА_4 правопорушення за законодавством України є екстрадиційним, п. «а» ч. 2 ст. 126 КК РФ відповідає ч. 2 ст. 146 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше одного року.
Строки давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вчинений злочин, відповідно до законодавства запитуючої сторони, не закінчилися, виходячи із наступного.
Злочин, передбачений п. «а» ч. 2 ст. 126 КК Російської Федерації, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, з обмеженням волі до 2 років або без такого.
Відповідно до статті 15 КК Російської Федерації, вказаний злочин є особо тяжким злочином, оскільки передбачає покарання більше 10 років позбавлення волі.
Згідно з статтею 78 КК Російської Федерації, строк звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за особливо тяжкий злочин складає 15 років.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який було вчинено 03.11.2008 року, у зв`язку з чим строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, згідно з законодавством Російської Федерації, спливає 03.11.2023 року.
Відповідно до п. 2 ст. 1 Четвертого додаткового Протоколу до Європейської Конвенції про видачу правопорушників (ратифіковано Україною 07.06.2017 року, набрав чинності для України 01.03.2019 року), у видачі не може бути відмовлено на підставі того, що закінчилися строки давності переслідування чи покарання особи, видача якої запитується, відповідно до законодавства запитуваної Сторони.
Враховуючи викладене, строки давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вчинений злочин, відповідно до законодавства запитуючої сторони, не закінчилися.
Доводи сторони захисту про те, що під час розгляду цього клопотання ОСОБА_4 не було забезпечено перекладача з карачаївської мови, а тільки був перекладач з російської мови, до уваги судом не приймаються.
Так, ОСОБА_4 є громадянином Російської Федерації, усі документи, які надані до суду стороною захисту, видані російською мовою, в тому числі й медичні документи, паспорт, свідоцтво про народження його дітей.
Також, як вбачається зі змісту протоколу затримання особи від 05.10.2020 ОСОБА_4 було зазначено, що підстави затримання йому зрозумілі, у чому підозрюється зрозуміло. Зазначене було написано ОСОБА_4 власноруч та російською мовою.
Крім того, заява до ГУДМС України від 28.12.2020 року власноручно написана ОСОБА_4 російською мовою, а за таких обставин немає підстав вважати, що ОСОБА_4 не володіє російською мовою чи не розуміє її.
Під час судового засідання ОСОБА_4 надавав всі пояснення російською мовою, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що участь у судовому засіданні перекладача, який здійснює переклад з української на російську мову, належним чином забезпечує права ОСОБА_4 під час розгляду цього клопотання.
Що стосується доводів сторони захисту про політичне переслідування його органами Російської Федерації, то ці доводи також спростовуються наявними в матеріалах клопотання доказами, з яких вбачається, що депутатом Думи Карачаївського міського округу четвертого скликання від політичної партії «Комуністи Росії» ОСОБА_4 був з 29.11.2012 по 29.11.2017, тобто до притягнення його у якості обвинуваченого 29.07.2020 року.
Згідно наданої відповіді №81/3-996-2020 від 26.10.2020 року Генеральною прокуратурою Російської Федерації гарантується, що у випадку видачі ОСОБА_4 , він не буде піддаватися дискримінації по мотивам соціального стану, раси, національності та релігійної приналежності; запит не має на меті переслідування ОСОБА_4 по політичним мотивам або у зв`язку з політичними поглядами, а також він не буде підданий тортурам та іншим жорстоким, нелюдським або принижуючим гідність видам поводження або покарання; ОСОБА_4 будуть надані всі можливості для захисту, включаючи юридичну допомогу адвокатів.
Служба безпеки України не володіє відомостями щодо обставин виїзду ОСОБА_4 із Російської Федерації, участі у діяльності опозиційних партій (політичних рухів), громадських та релігійних організаціях, а також переслідування правоохоронними або спеціальними органами Російської Федерації за опозиційні політичні або релігійні переконання, що може привести до порушення його прав, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, на території Російської Федерації.
Крім того, на теперішній час уповноваженими державними органами України не приймались рішення про визнання ОСОБА_4 біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту.
Посилання захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на той факт, що йому не надається необхідна медична допомога та лікування в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», не відповідають дійсності, оскільки з довідки завідувача Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України в Харківській та Луганській областях ОСОБА_12 вих. № 37/ХХ 21 від 11.01.2021 року, встановлено, що 09.10.2020, 16.11.2020 та 06.01.2020 року ОСОБА_4 оглядався лікарями медичної частини, висновок: соматично здоровий.
Крім цього, на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2020 року, 16.11.2020 року було проведено огляд ОСОБА_4 лікарем-терапевтом, обстеження за допомогою мобільного діагностичного комплексу IDIS 7500, огляд лікарем-психіатром, огляд лікарем-невропатологом, сімейним лікарем, за результатом огляду встановлено, що загальний стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний.
Вимогами ч. 10 ст. 584 КПК України визначено, що екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Відповідно до ч. 11 ст. 584 КПК України, у межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Згідно з ч. 2 ст. 585 КПК України, при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:

1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;

2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;

3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;

4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Щодо посилання захисника на той факт, що ОСОБА_4 має постійне місця мешкання на території України, слідчий суддя зазначає, що надані договори оренди житла не підтверджують наявності у нього постійного місця проживання на території України. Крім цього, з наданих до суду матеріалів не встановлено, що родичі ОСОБА_4 чи члени його сім`ї проживають в Україні, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків на території України.
З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 , наявних відомостей про його ухилення від органів досудового розслідування на території Російської Федерації та оголошення у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол, відсутність у нього на території Україні місця реєстрації та постійного місця проживання, відсутність міцних соціальних зв`язків та офіційного місця роботи, наявної інформації про те, що 05.10.2020 він намагався виїхати з території України до м. Стамбул, Турецької Республіки, та в цей же день був затриманий інспекторами прикордонного контролю ВІПС «Харків-Авіа», слідчий суддя приходить до висновку про неможливість на теперішній час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, який не пов`язаний із триманням під вартою останнього.
Таким чином, наявні підстави для подальшого тримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 під вартою (екстрадиційний арешт), у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року, Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ст. 584 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою (екстрадиційний арешт) стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 задовольнити.
Визнати наявність підстав для подальшого тримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою та продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) до вирішення питання Офісом Генерального прокурора про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.
Упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_4 під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 15.01.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1