Провадження №11-кп/824/3360/2020 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі
суддів: ОСОБА_2 ,
секретаря : ОСОБА_5 ,
за участю прокурора : ОСОБА_6 ,
обвинуваченого : ОСОБА_7 ,
захисника : ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_9 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суровим у виді двох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки та з покладенням обов`язків: з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний західОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін у виді домашнього арешту.Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А:
Реалізуючи свій злочинний умисел, в той же час, того ж дня, перебуваючи у тому ж місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, впевнившись що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та діє він таємно, ОСОБА_7 взяв із продуктової полиці товар належний ТОВ "Сільпо-Фуд", загальною вартістю 625 грн. 49 коп. (без урахування ПДВ), а саме: "Семга Flagman филе слабосоленое", вагою 180 грам, арт. 473810, в кількості 1 шт., вартістю 143 грн. 83 коп. (без урахування ПДВ), "Семга Flagman филе слабосоленое", вагою 300 грам, арт. 473812, в кількості 2 шт., вартістю за 1 шт. 240 грн. 83 коп. (без урахування ПДВ), загальною вартістю 481 грн. 66 коп. (без урахування ПДВ) та положив його до рюкзака синього кольору, який мав при собі в той момент та направився до виходу із вказаного магазину, перетнувши лінію кас намагався покинути дане приміщення, однак його злочинні дії були помічені працівниками охорони. В подальшому, на прохання охорони вказаного магазину до ОСОБА_7 показати вміст належного йому рюкзака на наявність несплаченого товару, останній зрозумів, що його викрито та що його дії більше не носять таємний характер. У цей час в ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна, належного ТОВ "Сільпо-Фуд".
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ОСОБА_7 в той же час, в тому ж місці, тримаючи в руках рюкзак, у якому знаходилося викрадене майно, побіг у напрямку виходу із даного магазину, намагаючись зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, вибіг за сигнальні рамки але його було затримано працівниками охорони.
Також, ОСОБА_7 31 липня 2019 року, близько 14 години 00 хвилин, перебував на території, ГБК «Оболонь», який розташований за адресою: м. Київ вул. Богатирська, 2, поблизу боксу № 308, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне, викрадення чужого майна (крадіжка).
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 переконавшись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, зайшов до відчиненого боксу № 308, де таємно викрав велосипед марки «ARDIS» моделі «Target», червоного кольору, вартістю 1800 гривень, належний ОСОБА_10 , а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 1800 гривень.
Не погоджуючись з вироком суду заступник прокурора м. Києва ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення і правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року, в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді двох років шести місяців позбавлення волі. В решті вирок залишити без зміни.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що за межами уваги суду першої інстанції, без необхідної оцінки залишились дані про підвищену суспільну небезпеку та конкретні обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень.
Так, обираючи вид та розмір покарання, вирішуючи питання про можливість застосування інституту звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд першої інстанції проігнорував конкретні обставини та спосіб вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень. Наполегливе бажання збагатитись за рахунок чужого майна, незважаючи на викриття у вчиненні попередніх кримінальних правопорушень та можливість отримання суворого покарання. Обвинувачений зухвало зневажав існуючі до нього претензії правоохоронних органів, які здійснювали притягнення до кримінальної відповідальності та продовжував свою протиправну діяльність.
Сторона обвинувачення вказує, що наведені в оскаржуваному вироку відомості про особу обвинуваченого, який зухвало вчинив умисні корисливі злочини, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку та бажання незаконно збагатитися за рахунок чужого майна. В матеріалах кримінального провадженні відсутні конкретні дані про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства.
Відтак, прокурор вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо можливості застосування до ОСОБА_7 ст. 75 КК України, оскільки внаслідок такої помилки останньому призначено явно несправедливе, невиправдано м`яке покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги та просили вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши дані, які характеризують особу обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому ОСОБА_7 останнє слово, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами.
Суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.
Відповідно до ст. 349 КПК України суд, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а тому колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та, відповідно до ст. 404 КПК України, перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Доводи апеляційної скарги з прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Частиною 2 статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Абзацом 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року визначено, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до не тяжких, а також відомості, які характеризують його особу, а саме те, що він раніше не судимий, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції визнав щире каяття та обставиною яка обтяжує його покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Відтак, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, суд першої інстанції дотримався вимог закону, оскільки вказане покарання відповідає конкретним обставинам справи, характеру й тяжкості вчиненого, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 . Свої висновки в цій частині, суд першої інстанції достатньо обґрунтував і з якими колегія суддів погоджується, а тому підстав для посилення цього покарання колегія суддів не вбачає.
На переконання колегії суддів, всі обставини, на які посилається прокурор в своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання враховані в повному обсязі, а тому доводи про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4