Провадження № 1-кс/344/4424/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000608 від 27.07.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

21.09.2020р. слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування клопотання покликався на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 27.07.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000608, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

Установлено, що 27.07.2020 приблизно о 04 годині 30 хвилин у темну пору доби, суху погоду, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує реакцію і унеможливлює здатність належним чином реагувати на зміну дорожньої обстановки, керуючи автомобілем марки Audi A-6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхав до будинку АДРЕСА_1 , де проживала ОСОБА_6 разом із сином ОСОБА_7 . Після спілкування із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 увімкнув двигун та розпочав рух заднім ходом для того, щоб здійснити виїзд на проїзну частину дороги.

Перед початком руху ОСОБА_5 не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись заднім ходом проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, унаслідок чого не справився з керуванням, з`їхав на присадибну ділянку із насадженням кукурудзи, де вчинив наїзд на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка у цей час перебувала на даній присадибній ділянці.

При цьому, водій ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.5., п. 2.3., б),д), п. 2.9. а), п. 10.1. та п. 10.9.

У результаті порушення водієм ОСОБА_5 указаних пунктів Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми грудної клітки її органів, грудного та поперекового відділів хребта, живота його органів, тазу, обох рук та ніг з множинними переломами кісток скелету, забоєм та розривами внутрішніх органів, яка ускладнилась тяжким травматичним шоком, що спричинили її смерть.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, одружений, на утриманні має 2 малолітніх дітей, раніше не судимий, якому 18.09.2020 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі та він усвідомлює про можливе призначення такого покарання в разі доведення його вини в суді;

п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_8 може не з`являтись на виклики суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, покликаючись на викладені в ньому обставини, просила клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний просив обрати щодо нього домашній арешт в нічний час з 20.00год. по 08.00год., оскільки в нього на утриманні є двоє малолітніх дітей, один з ниє є інвалідом, він є єдиним годувальником в сім`ї, вину в скоєному визнав, від участі адвоката відмовився.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 18 вересня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ст. 277-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, одружений, на утриманні має 2 малолітніх дітей, раніше не судимий, якому __.09.2020 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні: протоколом огляду місця події, висновком інженерно-транспортних, судово-медичної експертиз, протоколом допиту свідка та іншими доказами у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Усвідомлюючи неминучість покарання ОСОБА_5 може залишити місце проживання, сприяти переховуванню від органів досудового розслідування та суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити частково та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання, за адресою будинок АДРЕСА_1 , в нічний час з 20.00 год. до 08.00 год., терміном на 2 місяці, тобто до 21.11.2020 року, включно, але в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, із забороною залишати місце постійного проживання з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не дасть йому можливості самостійно забезпечувати свою життєдіяльність та своєї сім`ї, оскільки підозрюваний має на утриманні двох неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом, він є єдиним годувальником в сім`ї, дружина по догляду за дитиною з інвалідністю, підозрюваний неофіційно працює (підробітки).

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без використання електронних засобів контролю, строком на два місяці, тобто до 21.11.2020 року включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: будинок АДРЕСА_1 , в нічний час з 20.00 год. до 08.00 год.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідальних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 21 листопада 2020 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 21 вересня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1