ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 766/3106/20 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/838/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку виконання
судових рішень
У Х В А Л А
іменем України
11 серпня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 травня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Душанбе Республіки Таджикистан, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
засудженого 24.12.2019 року Миколаївським апеляційним судом за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому у строк покарання всього періоду його утримання в установі попереднього ув`язнення, оскільки зі змісту вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.04.2018 року вбачається, що кримінальні правопорушення були вчинено ОСОБА_7 поза межами строків, які б були підставами для зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку день за два, про що і було зазначено у вироку Миколаївського апеляційного суду від 24.12.2019р., яким цей вирок суду першої інстанції було скасовано, а ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та за правилами ч.4 ст.70 КК України визначено остаточне покарання із врахуванням вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08.02.2018р., яким на підставі ч.5 ст.72 КК України вирішено питання про зарахування строку попереднього ув`язнення за період з 07.08.2017р. по 07.10.2017р..

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з рішенням суду, просить на підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з 07.08.2017 року по 24.12.2019 року у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь засудженого ОСОБА_7 в апеляційному розгляді, не надходило.

Заслухавши доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно із ч.5 ст.72 КК України на підставі Закону України № 838 УIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання», який набрав чинності 24.12.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення відповідно до вищевказаного закону включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон №2046-VIII від 18.05.2017 року, відповідно до якого ч.5 ст.72 КК України викладено в редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Враховуючи правову позицію, викладену в постанові Великою Палатою Верховного Суду від 29.08.2018 року в справі №663/357/17, роз`яснено порядок застосування ч.5 ст.72 КК України, яку викладено в різних редакціях та імперативно визначено, що вказана норма в реакції Закону №838 VIII від 26.11.2015 року підлягає застосуванню щодо періодів вчинення злочинів, які мали місце до 20.06.2017 року включно. Щодо злочинів, вчинених після 21.06.2017 року застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII від 18.05.2017 року.

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08.02.2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ст.70 КК України на 2 роки позбавлення волі за злочини, вчинені 08.03.2017р. та 17.03.2017 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України від 26.11.2015 року зараховано в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 07.08.2017 року по 07.10.21017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.04.2018р. ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі за злочин, вчинений 08.10.2017 року.
Зараховано у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення за період з 08.10.2017р. по 18.04.2018р..
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 було обрано в рамках вищезазначеного (остатнього за часом) кримінального провадження за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а затримано 08.10.2017 року в рамках цього ж провадження, про що свідчить протокол затримання ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні злочину 08.10.2017 року.
Вироком Миколаївського апеляційного суду від 24.12.2019 року скасовано вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.04.2018р. щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07.08.2017 року по 07.10.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а період попереднього ув`язнення з 08.10.2017 року по 24.12.2019 року зараховано у строк покарання з розрахунку день за день.

Враховуючи те, що злочин, за який до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, останній вчинив 08.10.2017 року, тобто після набрання чинності Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIIІ (н.ч. 21.06.2017р.), і був затриманий 08.10.2017 року за підозрою у вчиненні цього злочину, вироком Миколаївського апеляційного суду від 24.12.2019 року обгрунтовано на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції від 18.05.2017 року зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08.10.2017р. по 24.12.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Тому доводи ОСОБА_7 про необхідність зарахування йому строку попереднього ув`язнення з 07.08.2017 року по 24.12.2019 року у строк покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015р. №838-VIIІ з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, не грунтуються на законі.
Отже, відмовляючи засудженому ОСОБА_7 у задоволенні його клопотання в порядку виконання вказаного вироку, суд першої інстанції правильно застосовував норму кримінального Закону, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали, як про це просить апелянт, та постановлення нової ухвали, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які можуть бути підставами для скасування чи зміни ухвали, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладе, апеляційну скаргу ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 травня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, - залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4