Справа №639/5608/20
Провадження №1-в/639/717/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ХВК №18 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого останній раз:

-07.12.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

відбуваючого покарання у ДУ «Холодногірська виправна колонія №18», -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся засуджений ОСОБА_4 з клопотанням про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що засуджений не має стягнень, переведений на полегшені умови відбування покарання, оскільки має проблеми зі здоров`єм.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що на теперішній час засуджений не довів свого виправлення, оскільки під час відбування покарання останній мав 3 стягнення, одне з яких не погашено, що в свою чергу свідчить про його нестабільну поведінку, засуджений має негативну характеристику.
Представник ХВК №18 ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що на теперішній час засуджений не довів свого виправлення, оскільки під час відбування покарання останній мав 3 стягнення, одне з яких не погашено, що в свою чергу свідчить про його нестабільну поведінку, останній має негативну характеристику.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового процесу, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий: 1) 12.06.2015 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі; 2) 26.12.2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років 9 місяців позбавлення волі, звільнений з зала суду за відбуттям строку покарання.
Засуджений 07.12.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахується з 22.08.2017 року, кінець строку відбування покарання 22.08.2021 року.

На момент розгляду подання 23.09.2020 року засуджений відбув 3 роки 1 місяць, лишилось 10 місяці 30 днів.

З характеристики засудженого вбачається, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.08.2017 року. За час тримання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з 23.08.2017 року по 23.08.2018 року режим тримання порушував, за що мав 2 (два) стягнення, які на цей час погашені у встановленому законодавством порядку, до праці не залучався. Заохочень не мав. З 23.08.2018 року по 31.07.2020 року відбував покарання у ДУ «Холодногірська виправна колонія №18». За період відбування покарання, режим тримання не порушував, стягнень не мав. З метою стимулювання право слухняної поведінки мав 1 (одне заохочення). З 31.07.2020 року по 07.08.2020 року відбував покарання у Темнівській випраній колонії Харківській області №100, де проходив лікування. За період відбування покарання, режим тримання не порушував, до праці не залучався. Стягнень та заохочень не мав. З 07.08.2020 року відбуває покарання у Холодногірській виправній колонії №18 Харківської області, за період відбування покарання характеризується негативно. Порушував режим відбування покарання за що має 1 (одне) стягнення, яке не погашено та не знято у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 118 КВК України працевлаштований малярем до цеху №3 на дільницю порошкової окраски. До праці ставиться посередньо. Поставлені завдання не завжди виконує якісно та вчасно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, але не завжди підтримує рівні стосунки із засудженими, потребує контролю. По відношенню до персоналу установи ввічливий з метою поблажливого ставлення до себе, намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. За характером скритний та хитрий. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Зневажливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Порушує розпорядок дня установи. Передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує не завжди. До робіт із самообслуговування ставиться не завжди сумлінно. Відповідно до ст. 123 КВК України залучений до участі, у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». До реалізації програми ставиться без зацікавленості. Соціально-корисні зв`язки підтримує з матір`ю та бабусею шляхом листування та телефонних розмов. Вину у скоєному злочині визнав повністю. Згідно вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.12.2017 року позову не має. Раніше розглядався на комісіях установи: ст. 81 КК України рішенням комісії установи (протокол №17) від 05.05.2020 року - відмовлено.
Згідно матеріалів, наданих до суду до ОСОБА_4 за час відбування покарання було застосовано одне заохочення 10.07.2019 року, проте останній мав 3 стягнення 30.08.2017 року, 14.08.2018 року, 16.09.2020 року за зберігання заборонених предметів, нетактовну поведінку до представника адміністрації, порушення розпорядку дня установи. Так, після отримання ОСОБА_4 двох стягнень, до останнього було застосовано заохочення в подальшому для стимулювання право слухняної поведінки. Вказані обставини свідчать про пристосування засудженого до вимог порядку відбування покарання, з можливістю застосування до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України. На думку суду, заохочення засудженого адміністрацією установи з метою стимулювання його правослухняної поведінки, ще не є ознакою виправлення засудженого. Така поведінка засудженого під час відбування покарання свідчить про нестабільність останнього.

Суд також зазначає, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Таким чином, суд враховує тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_4 умисного тяжкого злочину і форму вини, звертає увагу на нестабільну поведінку засудженого під час відбування покарання, про що свідчить наявність трьох стягнень, одне з яких не погашено у встановленому законом порядку, негативну характеристику, наявності у ОСОБА_4 двох судимостей, відтак приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, оскільки наданими матеріалами не доведено виправлення засудженого на даний час, а тому суд вважає дане подання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1