Справа № 686/2295/21
Провадження № 1-кс/686/1243/21
27 січня 2021 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Першого слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_7 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, виконувача обов`язків начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Державної екологічної інспекції Поліського округу, раніше не судимого,
До слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 26.01.2021 звернувся слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_7 з клопотанням, яке погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Житомирської обласної прокуратури, про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідча ОСОБА_4 і рокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_3 крім того зазначила, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зумовлено наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаних кримінальних правопорушень та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, приховування, знищення чи зміни речових доказів і документів, неправомірного впливу на досудове розслідування іншим чином.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначили, що підозрюваний є головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Управління державного екологічного нагляду (контролю) у Житомирській області державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Поліського округу Державної екологічної інспекції Поліського округу, а не начальником цієї установи.
Обов`язки начальника установи на підозрюваного покладено тимчасово, з 01.10.2020.
На думку захисника строк покладення обов`язків не повинен перевищувати двох місяців, а тому ставити питання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу як до начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Управління державного екологічного нагляду (контролю) у Житомирській області не можливо, просив розглядати клопотання лише у межах наданих стороною обвинувачення матеріалів клопотання, заперечував проти дослідження слідчим суддею під час прийняття рішення, усіх матеріалів кримінального провадження.
Крім того захисник зазначив, що ризики, які обумовлюють тримання підозрюваного під вартою, не обґрунтовані слідчим та прокурором.
Разом із тим, захисник та підозрюваний просили застосувати запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт у нічний час доби.
Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Згідно з ч.1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що, перебуваючи на посаді виконувача обов`язків начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Державної екологічної інспекції Поліського округу, згідно із приміткою до статті 368 КК України, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, будучи працівником правоохоронного органу, всупереч покладеним обов`язкам вчинив корупційне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Наприкінці грудня 2020 року ОСОБА_6 встановлено факт рубки дерев, яку здійснював ОСОБА_8 . У зв`язку з відсутністю у ОСОБА_8 відповідних дозвільних документів на таку рубку, останнього ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності. Під час зустрічей, які відбувалися при оформленні матеріалів щодо притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 , що у разі здійснення в подальшому діяльності, пов`язаної з рубкою та реалізацією дерев, йому необхідно узгоджувати таку діяльність із ОСОБА_6 та надавати неправомірну вигоду, сума якої буде залежати від кількості та виду зрубаних та в подальшому реалізованих дерев. Діючи умисно, з метою на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 повідомив, що у разі прийняття поставлених вимог, буде інформувати ОСОБА_8 у разі надходження повідомлень на «гарячу лінію» щодо рубки дерев, попереджати про планові виїзди працівників інспекції та співробітників правоохоронних органів, на що останній змушений був погодитися.
15.01.2021 під час зрізання дубів ОСОБА_8 на земельній ділянці поблизу с. Левків Житомирського району, до нього зателефонував ОСОБА_6 та повідомив про необхідність термінового залишення місця рубки у зв`язку з тим, що працівникам інспекції та поліції стало відомо про дану рубку, після чого ОСОБА_9 виконуючи вказівку ОСОБА_6 , відразу ж поїхав з місця рубки. У подальшому 16.01.2021 близько 10-ї години по вул. Велика Бердичівська, що у м. Житомирі, відбулася зустріч між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , під час якої ОСОБА_6 повідомив, що про рубку ОСОБА_11 дерев стало відомо правоохоронним органам, у зв`язку із чим, з метою конспірації, ОСОБА_8 необхідно вивозити зрізані дерева у нічний час, а у разі зупинки транспортного засобу співробітниками правоохоронних органів під час транспортування дерев, заперечувати свою причетність до їх рубки.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 , що за його «допомогу», враховуючи кількість і вид деревини, необхідно після реалізації деревини надати останньому неправомірну вигоду в сумі 600 доларів США.
Під час зустрічі, яка відбулась 22.01.2021 біля будівлі Державної екологічної інспекції Поліського округу по вул. Домбровського, 16-а в м. Житомирі, ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_8 , що до Державної екологічної інспекції Поліського округу надійшли матеріали з приводу незаконної рубки дерев з даної земельної ділянки. Однак, оскільки ОСОБА_8 виконав усі дії, які йому вказував попередньо ОСОБА_6 для укриття вчиненої порубки, його не буде притягнуто до відповідальності за незаконну рубку, за що ОСОБА_8 необхідно буде надати ОСОБА_6 25.01.2021 грошові кошти у сумі 600 доларів США. В раніше обумовлений час та місці, а саме 25.01.2021 близько 17 години, перебуваючи на автостоянці поблизу будинку №3 по вулиці Жуйка в м. Житомирі, ОСОБА_6 одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 600 доларів США за нереагування на рубку дерев з боку співробітників інспекції та попередження про виявлення рубки іншими правоохоронними органами, після чого був затриманий працівниками правоохоронного органу.
26.01.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене особою, яка займає відповідальне становище.
На думку слідчого, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою ОСОБА_8 від 16.01.2021 про вчинення кримінального правопорушення; рапортом від 16.01.2021 співробітників УСР в Житомирській області; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.01.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.01.2021; протоколом затримання ОСОБА_6 від 25.01.2021; протоколом обшуку автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 від 25.01.2021, під час якого вилучено неправомірну вигоду; протоколом огляду, помітки та вручення грошових коштів від 25.11.2021.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
На підставі ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У силу ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження його до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.
Перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 може уникнути кримінальної відповідальності покинувши територію України.
Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.
Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.
При цьому аргументи захисника з демонстрацією паспорта ОСОБА_6 для виїзду за кордон з пропозицією здати його на зберігання слідчому на переконання відсутності бажання підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування, слідчий суддя до уваги не бере, оскільки слідчий не є уповноваженим органом на зберігання цього документа.
Крім того, такі дії сторони захисту в судовому засіданні свідчать лише про можливі наміри здати паспорт, а не реальність таких дій, що не є обставиною, яка зменшує існування вказаного ризику.
ОСОБА_6 перебуває на посаді виконувача обов`язків начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Державної екологічної інспекції Поліського округу на підставі наказу від 01.10.2020 №172-ос, відомості про скасування якого у матеріалах кримінального провадження відсутні.
Не надані такі відомості і стороною захисту в судовому засіданні під час розгляду клопотання.
А тому доводи захисника ОСОБА_5 про перебування ОСОБА_6 лише на посаді інспектора в контексті неможливості застосування до останнього запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю встановлення суб`єкта злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, зважаючи на наведені вище обставини,які підлягають встановленню слідчим суддею на цій стадії кримінального провадження, є неприйнятними.
Разом із тим, безпідставними є заперечення захисника щодо дослідження слідчим суддею лише наданих до клопотання документів без дослідження усіх матеріалів клопотання, оскільки вони суперечать вимогам ч.4 ст.193 КПК України, згідно з якою за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя також вважає обґрунтованими посилання слідчого щодо існування ризику того, що підозрюваний ОСОБА_6 , будучи обізнаним про обставини кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, матиме реальну можливість вчиняти дії спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які у них містяться, можуть бути доказами під час судового розгляду, зокрема ті, що знаходяться в Державній екологічній інспекції Поліського округу, оскільки наразі у кримінальному провадженні всі докази, у тому числі речові, ще не встановленні (відшукані), а відтак не досліджені.
Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Отже, зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, існують ризики переховуватися ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та/або суду,знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. (частина 1 статті 183 КПК).
Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1)особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт;
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.
Слідчий у клопотання просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначає що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.
При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного.
Аналізуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_6 , його вік, стан здоров`я, характеризуючі матеріали, майновий та сімейний стан, наявність у нього постійного місця проживання, а також те, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.
На думку слідчого судді запобігти існуючим ризикам можливо шляхом застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утриматись від спілкування із свідками не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді; здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.
При цьому встановлені під час розгляду клопотання обставини не є такими, які б давали можливість обрати ще більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби, на якому наполягає сторона захисту.
Отже, застосування цілодобового домашнього арешту є саме таким запобіжним заходом, який може забезпечити належну поведінку та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Строк домашнього арешту слід визначити в межах строку досудового розслідування.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177-178, 181, 183-184, 193-194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого Першого слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утриматись від спілкування із свідками не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді;
- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.
Ухвала діє до 26 березня 2021 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя