Справа № 308/9939/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгороді, клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2020 року за № 0000069, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, неодруженого, уродженця м. Виноградів, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 188-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 20 березня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 188-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 307 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
У клопотанні зазначив, що в 2019 році, в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленими досудовим слідством особами, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою збуту, виготовили особливо небезпечний наркотичний засіб в особливо великих розмірах, обіг якого заборонений канабіс, загальною масою 6736,3734 грам, та придбали наркотичний засіб, в особливо великих розмірах, обіг якого обмежено кокаїн, загальною масою 242,7016 грам, які умисно, незаконно, з метою збуту перемістили в орендоване ними підвальне приміщення нежитлової будівлі, розташованої на земельній ділянці з кадастровим номером :00:012:0053 за адресою: АДРЕСА_3 , де в подальшому, умисно, з метою збуту, незаконно зберігали зазначені особливо небезпечні наркотичні засоби до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції, під час проведення огляду місця події 20.11.2019 у вказаному підвальному приміщенні нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .
Крім цього, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ,
приблизно 13.03.2018 року, маючи умисел на викрадення електричної енергії шляхом її самовільного використання без приладів обліку, перебуваючи у майновому комплексі, який знаходився в їх фактичному користуванні, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (на території земельної ділянки з кадастровим номером: :00:012:0053), нехтуючи встановленими правилами використання електричної енергії, що належить ПрАТ «Закарпаттяобленерго», не санкціоновано, всупереч нормативно-правовим актам, що регулюють правила споживання електричної енергії, механічно приєдналися до діючої трансформаторної підстанції (ТП-88 РУ-04 Виноградівське РЕМ), після чого, шляхом її самовільного використання без приладів обліку, за допомогою заздалегідь придбаного обладнання, в період часу з 13.03.2018 по 19.11.2019, викрадали електричну енергію, що належить ПрАТ «Закарпаттяобленерго», внаслідок чого незаконно використали електричну енергію на загальну суму приблизно 3 108 502 гривень 78 копійок.
Також встановлено, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , згідно розробленого злочинного плану при невстановлених розслідуванням обставинах, місці та часі, в 2019 році, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, не будучи зареєстрованим як підприємець-фізична особа, в порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР, порушуючи законодавство України про обіг підакцизних товарів, до яких згідно п. 215.1 ст. 215 Податкового кодексу України відносяться тютюнові вироби, не маючи спеціальних дозволів (ліцензій), одержання яких передбачено законодавством України, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи та з метою подальшого збуту, транспортував невстановленим досудовим розслідуванням транспортним засобом до складського приміщення майнового комплексу, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та зберігав з цією метою, незаконно виготовленні тютюнові вироби без марок акцизного податку в загальній кількості 79 152 блоки, з яких: 59806 блоків марки «BRASS» червоні, 4454 блоки марки «BRASS» зелені та 14892 блоки марки «SUPER».
У сукупності, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 188-1 та ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 204 КК України.
Двадцять шостого лютого 2020 року слідчим винесено постанову про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного, а 29.09.2020 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду винесено ухвалу про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5
07.12.2020 року підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий та поміщений в ІТТ №1 ГУНП в Закарпатській області. Також йому особисто вручено повідомлення про підозру.
На думку сторони обвинувачення, докази, які зібрані на даному етапі досудового розслідування, в достатній мірі обґрунтовують підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а також, вказують на необхідність у застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як зауважує слідчий у клопотанні, метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
На підставі викладеного, слідчий просить слідчого суддю обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити. При цьому прокурор зауважив, що ОСОБА_5 підозрюється в особливо тяжкому та середньої тяжкості злочинах. Також додав, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений в розшук. Враховуючи, що останній не працюючий, є достатні підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне
правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному правопорушенню. Окрім цього, прокурор клопотав перед слідчим суддею у разі задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою при вирішенні питання щодо визначення розміру застави врахувати особливо великий розмір шкоди, завданої незаконними діями підозрюваного.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання з мотивів необгрунтованості підозри та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також, вказав, що ОСОБА_5 одружений, має трьох дітей, одна з яких тяжко хворіє на порок серця. Зазначив також, що слідчі дії, за допомогою яких було здобуто докази, на підставі яких грунтується обвинувачення у вчиненні інкримінованих його підзахисному кримінальних правопорушень, були проведені з грубим порушенням кримінального процесуального законодавства, а самі докази не підтверджують вину його підзахисного у вчиненні кримінальних праовпорушень. Додатково зазначив, що його підзахисний не має наміру порушувати свої процесуальні обов`язки, оскільки, до слідчого судді і слідчого з`явився з власної ініціативи, коли йому стало відомо про існування кримінальних проваджень щодо нього, від органів досудового розслідування не переховувався, і був тривалий час відсутній в Україні через важкі сімейні обставини, пов`язані з вагітністю дружини та народженням дитини, яка народилась з серйозними вадами серця, на підтвердження чого надав відповідні докази. Заперечив аргументи прокурора щодо можливості впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки вони вже допитані на досудовому розслідуванні.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого адвоката, вказав на те, що не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чи перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні якимось іншим чином. Зазначив також, що добровільно з`явився в органи досудового розслідування, як тільки це виявилось можливим після того, як його захисник повідомив йому про існування щодо нього кримінальних проваджень. Підозру про вчинення інкримінованих йому правопорушень отримав тільки цього дня - 08 грудня 2020 року о 10 год. 45 хв. Додав, що від органів досудового розслідування не переховувася, був відсутній в Україні через важкі сімейні обставини. Просив врахувати вказані ним обставини при оцінці ризиків, на які посилається прокурор та слідчий як підставу обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Частина перша статті 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Підстави та порядок застосування примусових заходів, які обмежують конституційне право людини на свободу та особисту недоторканність, зокрема у кримінальному провадженні, закріплені у Кримінальному процесуальному кодексі України.
У відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне
правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду поданого клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000069 за ч. 2 ст. 188-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2020, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.12.2020 року.
Восьмого грудня 2020 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 188-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 307 КК.
Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, під час досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_5 був оголошений в міжнародний розшук, у зв`язку переховуванням від органів досудового розслідування на території Угорської республіки з використанням паспорту вказаної країни. Вищевказані обставини, а також те, що підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, свідчать про наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, прокурора та суду. При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку щодо доведеності існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, зібрані органом досудового розслідування, дані щодо особи підозрюваного, способу вчинення злочинів, які переважно вчинювалися, координувалися та узгоджувалися за попередньою змовою групою осіб, збитки заподіяні кримінальними правопорушеннями, та суворість можливого покарання прийшов до висновку про доведеність існування обґрунтованого ризику впливу підозрюваним на свідків та інших учасників кримінального провадження.
Так, не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочинів, у вчиненні яких останній підозрюється, може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Крім цього, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. З огляду на це, доводи сторони захисту про те, що під час досудового слідства вже були допитані свідки кримінального провадження, і тому не має підстав вважати що ризик впливу на свідків на даному етапі кримінального провадження відсутній слідчий суддя не бере до уваги.
Також слідчий суддя вважає обґрунтованими доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Так, підозрюваний ніде не працює, не має постійного доходу, згідно пред`явлених підозр може володіти достатніми навичками вчинення різних злочинів та правопорушень.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим під час розгляду клопотання доведено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.
Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, враховуючи тяжкість злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_5 не зможуть в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. Про дані обставини свідчать і зібрані у процесі розгляду клопотання відомості щодо особи підозрюваного, який зможе координувати свої дії, показання з іншими співучасниками, фігурантами кримінального провадження, які не перебувають під вартою, та незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження.
При цьому, аргументи, на які посилаються підозрюваний та його захисник, як підставу для відмови у задоволенні клопотання, на переконання слідчого судді, з огляду на обставини, встановлені в ході судового засідання, не спростовують доводи органу досудового розслідування і не є такими, що забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Крім того, частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Частиною п. 1 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави встановлюється щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину, у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував як характер кримінальних правопорушень, у яких підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, зокрема ті обставини, що кримінальному переслідуванню підозрюваного ОСОБА_5 , оголошенню його в розшук передували тяжкі сімейні обставини важко протікаюча вагітність дружини, вимушена необхідність виїзду за кордон для отримання необхідного медичного догляду, пологів та народження дитини, а також неспростовані стороною обвинувачення заперечення підозрюваного з приводу його обізнаності щодо існування підозри щодо нього та його переслідування органом досудового розслідування, необхідності його участі в слідчих діях. Слідчий суддя також враховує і обставини, за яких підозрюваний дізнався про оголошення його в розшук, добровільне з`явлення підозрюваного до органу досудового розслідування, а тому дійшов до висновку, що застава в розмірі дев`яносто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому ч. 5 ст. 182 КПК України, в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
У разі внесення застави, на ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 04 лютого 2021 року включно.
Строк тримання під вартою рахувати з 12 год. 45 хв. 07 грудня 2020 року.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 90 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 204 300,00 грн (двісті чотири тисячі триста гривень 00 копійок).
У разі внесення застави у вказаному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Дата та час оголошення повного тексту ухвали 11 грудня 2020 року 10 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1