Справа № 308/3388/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його адвокати ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/443/20, за апеляційними скаргами адвокати ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 на у хвалу слідчої судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13. 07. 2020.

Цією ухвалою слідчої судді задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 04. 09. 2020 та визначено заставу в розмірі 240 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 504 480 грн. щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Майське, Згурівського району, Київської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Цією ж ухвалою у разі внесення застави на ОСОБА_6 на строк не більше двох місяців покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що у провадженні СУ ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000088, відомості про яке 14. 02. 2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів і метою протиправного збагачення, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів.

-2-

14. 05. 2020 приблизно о 15 год. 15 хв. на автозаправній станції «WOG» по вул. Мукачівській, 129 у с. Клячаново, Мукачівського району, ОСОБА_13 (анкетні дані якої змінено і яка була залучена до контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки), за попередньою домовленістю із ОСОБА_11 , який зателефонував їй і повідомив, що незабаром до неї під`їде ОСОБА_6 і продасть психотропну речовину метамфетамін. У подальшому через 5 хвилин на вказану автозаправну станцію на автомобілі «БМВ» приїхав ОСОБА_6 , який пересів на водійське місце автомобіля в якому знаходилася ОСОБА_13 і ще декілька невстановлених осіб, де він за попередньою змовою із ОСОБА_11 та за його вказівками збув за 4 600 грн. ОСОБА_13 психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, вагою 0,4279 гр.
Дану психотропну речовину ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_11 , умисно, з корисливих мотивів і метою незаконного збагачення, незаконно придбав у невстановлений досудовим розслідуванням час і обставинах та заздалегідь знаючи, що ця речовина є психотропною, незаконно 14. 05. 2020 збув її ОСОБА_13 .
10. 07. 2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував необхідністю запобігти ризикам вчинення ним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків, понятих, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити таке. Вказані ризики доводяться наявністю обґрунтованої підозри, вагомістю доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, яке йому загрожує в разі доведеності винуватості, оскільки санкція статті КК України, що йому інкримінується, передбачає позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Посилаючись на дані про особу підозрюваного, який підозрюється у незаконному придбанні з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин, вчинених за попередньою змовою групою осіб, слідчий уважав, що застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать його належну поведінку, виконання покладених процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України. Водночас слідчий просив визначити підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 681 600 грн.
В ухвалі слідчої судді зазначено про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Також під час розгляду клопотання знайшли підтвердження зазначені слідчим та прокурором ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 статті 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, в учиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим; можливість незаконного впливу на свідка та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні; можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому слідчим суддею враховані дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, молодий за віком, постійного місця роботи і джерела доходу не має, міцність його соціальних зв`язків: неодружений, наявність родини, відсутність утриманців, наявність постійного місця проживання, а також його
-3-

майновий стан і стан здоров`я. На переконання слідчого судді застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для попередження вказаних ризиків та забезпечення його належної процесуальної поведінки. Визначаючи розмір застави щодо ОСОБА_6 слідчий суддя, виходячи із вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, вважала, що із урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , характеру інкримінованого діяння та існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, розмір застави повинен становити 240 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 504 480 грн.
В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчої судді від 13. 07. 2020 скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 по 06 год. Зазначає, що слідчим суддею належним чином не враховано відсутність у діяннях підозрюваного ОСОБА_6 кваліфікуючої ознаки ч. 2 ст. 307 КК України - попередня змова групи осіб та те, що підозра є не обґрунтованою, в діяннях ОСОБА_6 відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України. Посилається на те, що слідчим і прокурором не доведено наявність заявлених ризиків, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 : раніше не судимий; йому не притаманна протиправна поведінка; допомагає бабусі утримувати і виховувати двох неповнолітніх племінників, у яких немає батьків; перебуває під вартою, що унеможливлює його вплив на інших підозрюваних, свідків; після проведення обшуку в помешканні він не затримувався і добровільно прибув до суду 13. 07. 2020. Звертає увагу на непомірність визначеного слідчим суддею розміру застави, який утричі перевищує встановлений максимальний розмір відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а також на те, що підозрюваний не має змоги внести будь-який розмір застави, оскільки має непостійні заробітки на будівництві, працює вантажником на ринку «ГІД» і більшу частину коштів віддає 76-річній бабусі, яка є опікуном і виховує двох неповнолітніх племінників ОСОБА_6 .

Прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що слідчим суддею правильно визнано наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, існування заявлених ризиків та неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, проте всупереч ч. 5 ст. 182 КПК України визначено розмір застави недостатній забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 і запобігти заявленим ризикам. Посилається на те, що стороною захисту не надано доказів матеріального стану ОСОБА_6 . Просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити і застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 681 600 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвокати ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу і заперечили проти апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора на підтримання поданої ним апеляційної скарги і про безпідставність апеляційної скарги адвокати ОСОБА_7 , перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарга адвокати ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання,

-4-

так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Приписами ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків,
-5-
передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотрималась вказаних вимог закону при розгляді клопотання про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як встановлено матеріалами судового провадження, розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідила та перевірила наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у СУ ГУ НП в Закарпатській області перебувають об`єднанні матеріали досудового розслідування №0000088 від 14. 02. 2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. 10. 07. 2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 13. 07. 2020 за клопотанням слідчого відділу розслідувань ОТЗ СУ ГУ НП в Закарпатській області щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід -тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 240 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 504 480 грн.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вказані вище дії.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.
Як встановила слідчий суддя і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення воліна строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у цьому кримінальному провадженні, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

-6-

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, мотив та спосіб його вчинення, його підвищену суспільну небезпечність, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд вважає, що прокурором у судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняла до уваги слідчий суддя.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги адвокати ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 щодо відсутності доказів у даному кримінальному провадженні, які б свідчили про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 , а також доводи про відсутність у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, колегія суддів зазначає про те, що слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 . Однак дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, про що обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді.

Разом із тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів судового провадження на даній стадії розслідування є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського суду з прав людини про те, що "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги адвокатки ОСОБА_7 на предмет відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від

-7-

органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на підозрюваних та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі стороною захисту доводи про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені слідчим у клопотанні, погодженому прокурором, ризиків та обґрунтованість пред`явленої підозри, є безпідставними.
При цьому апеляційний суд враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавленні волі строком до десяти років з конфіскацією майна.
Предметом інкримінованого ОСОБА_6 злочину виступають психотропні речовини. Даному злочину притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому. Саме тому право кожного на охорону здоров`я, в тому числі і від негативного впливу на організм людини наркотичних, психотропних і токсичних речовин, визначено як одне із основних прав людини, та закріплене в ст. 49 Конституції України.
Отже, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить тяжкість кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, значна суспільна небезпечність.
Колегія суддів зазначає, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження, на що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх судових рішеннях.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, як помилково про це наполягає сторона захисту у поданій апеляційній скарзі, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів, що і було зроблено судом у даному провадженні.
Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, доведена слідчим та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.
Відповідно до матеріалів судового провадження, судове слідство знаходиться на стадії розслідування, усіх свідків не встановлено, докази у повному обсязі не зібрано. Отже, про наявність ризиків, передбачених пунктами 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України, свідчить той факт, що є інші підозрювані, свідок ОСОБА_13 у цьому кримінальному провадженні, тому існує ризик незаконного впливу на них, які під тиском підозрюваного можуть змінити показання, а також можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

-8-

Викладені в ухвалі слідчого судді висновки та доводи сторони захисту про зворотнє, зокрема відсутності у клопотанні слідчого посилання на обставини, які доводять наявність зазначених ризиків, не ґрунтуються на матеріалах провадження. Такі фактичні обставини слідчим викладені та в судовому засіданні прокурором доведені.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.
Крім того надані апеляційному суду, письмові докази, а саме: довідка про склад сім`ї ОСОБА_14 , довідка про склад сім`ї, що зареєстровані і проживають в житловому будинку, розпорядження голови Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області №51 від 29. 01. 2015, довідка про доходи ОСОБА_14 , ксерокопія посвідчення, які належним чином не завірені, не спростовують висновки слідчого судді, щодо підстав застосування запобіжного заходу та не підтверджують обставини, які унеможливлюють застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування на даній стадії обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, наявності в зазначеному провадженні ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на інших підозрюваних та свідків в зазначеному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .
При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», апеляційний суд уважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами зазначених вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

-9-

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як вбачається з ухвали, визначаючи розмір застави, слідчий суддя взяла до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Тому, з урахуванням тяжкості злочину, його високого ступеня суспільної небезпеки, зумовленого тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому, а також особу підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя прийшла до висновку, що застава у розмірі 240 розмірів прожиткового мінімуму, що становить 504 480 грн. здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і такий розмір не буде завідомо непомірним для нього.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів. При цьому враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20. 11. 2010, відповідно до якого розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

За таких обставин доводи апеляційної скарги адвокатки ОСОБА_7 про необґрунтованість і непомірність визначеного розміру застави та прокурора про недостатність визначеного розміру застави, апеляційний суд відхиляє.

Наведені в апеляційній скарзі адвокаткою ОСОБА_7 інші доводи на захист підозрюваного ОСОБА_6 , в тому числі з урахуванням даних про його особу, соціальних зв`язків, процесуальної поведінки після виявлення злочину, які на її думку давали підстави обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, про що ставиться питання в апеляційній скарзі сторони захисту. Не надано захисником і позитивних даних щодо особи підозрюваного, які б свідчили на його користь та давали б колегії суддів підстави призначити йому більш м`який запобіжний захід та зменшити розмір застави, визначеної слідчим суддею .

Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги адвокати ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_8 задоволенню не підлягають.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення та захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-10-

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
апеляційні скарги адвокати ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13. 07. 2020, якою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 240 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 504 480 грн. - без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: