Номер провадження: 11-кп/813/1266/20
Номер справи місцевого суду: 493/1988/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)» апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 27.11.2017 року, якою задоволено клопотання Міністерства Юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_8 ,-

встановив:
Оскарженою ухвалою був приведений у відповідність із законодавством України вирок Центрального районного суду м. Сочі Краснодарського краю РФ від 23.12.2016 р., яким ОСОБА_8 , визнаний винним і йому призначене покарання за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі) КК Російської Федерації у виді позбавлення волі строком на 15 років.
Згідно з оскарженою ухвалою ОСОБА_8 , вважається засудженим і йому призначене покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 років.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено відраховувати з 27.07.2016 року з зарахуванням в строк покарання строку тримання під вартою з 27.07.2016 року по 23.12.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити оскаржувану ухвалу в частині призначення строку покарання та призначити йому покарання з врахуванням положень ч. 3 ст. 68, ч. 1 ст. 69 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі, посилаючись на те, що ухвала винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України. Вказує, що судом першої не враховано положення ст. 68 КК України, оскільки за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті.
Заслухавши суддю-доповідача; захисника та засудженого, які підтримали апеляційну скаргу і просили змінити ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 27.11.2017 року в частині призначення покарання; прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, відповідно до частини четвертої вищезазначеної статті, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
При цьому суд не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, не вирішує питання щодо винуватості особи та не може призначити більш м`яке покарання, ніж суд іноземної держави, врахувавши дані про особу винного та фактичні обставини справи.
На думку апеляційного суду, при розгляді клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації стосовно засудженого ОСОБА_8 у відповідність із законодавством України суд першої інстанції дотримався положень КПК України та визначив вид і розмір покарання згідно з вимогами законодавства України.
Статтею 307 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.
Об`єктом злочину є правовий режим обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, під яким розуміються види діяльності, пов`язані з: культивуванням рослин, що містять наркотичні речовини; розробкою, виробництвом, виготовленням, зберіганням, розподілом, перевезенням, пересиланням, придбанням, реалізацією, відпуском, ввезенням на територію України, вивезенням з території України, використанням, знищенням наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до Переліку, що дозволяються та контролюються згідно з чинним законодавством.
Об`єктивна сторона злочину описана як вичерпний перелік альтернативних форм злочинної поведінки, а саме незаконні: виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення пересилання з метою збуту або незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і метою збуту при виробництві, виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні чи пересиланні особою наркотичних засобів або психотропних речовин. Про умисел на збут наркотичних засобів або психотропних речовин можуть свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала чи виготовила ці засоби або речовини, так і сукупність інших обставин: їх великий або особливо великий розмір, упаковка та розфасовка, наявність сировини для їх виготовлення тощо.
Таким чином, злочин, перебачений ст. 307 КК України є злочином з усіченим складом та в ньому момент закінчення злочину самим законом переноситься на стадію замаху, а тому до нього не підлягає застосування ч. 3 ст. 15 КК України.
Апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що суд першої інстанції допустив суперечності в резолютивній частині рішення, помилково визнавши ОСОБА_8 засудженим за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням відповідно ч. 3 ст. 15 КК України та одночасно, правильно визначивши йому покарання відповідно до вимог закону, тобто без застосування вказаних норм закону щодо замаху на злочин, однак виправити вказану помилку не може через відсутність апеляційної скарги в цій частині.
З огляду на те, що кваліфікація протиправних дій ОСОБА_8 не потребувала застосування ч. 3 ст. 15 КК України, то й при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду Російської Федерації щодо його тривалості, дія ст. 68 КК України не може бути застосована, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.
Таким чином, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 про те, що суд першої інстанції при визначенні остаточного покарання не врахував всі норми кримінального закону, які значно зменшують строк призначеного покарання, зокрема не врахував положення ст. 68, 69,69-1 КК України, відповідно до яких за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини цього Кодексу.
Апеляційний суд наголошує на тому, що під час розгляду питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України суд не уповноважений повторно переглядати пом`якшуючі покарання обставини, які були встановлені під час ухвалення вироку, який на теперішній час набрав законної сили.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування або зміни.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 419, 532, 610 КПК України, апеляційний суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 27.1.2017 року про приведення у відповідність до законодавства України вироку Центрального районного суду м. Сочі Краснодарського краю РФ від 23.12.2016 року за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4