ВИРОК
іменем України
15 січня 2021 рокуСправа №451/1670/19
Провадження № 1-кп/451/3/21

Радехівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів матеріали кримінального провадження № 0000361 від 29.11.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 29.06.2016 року Радехівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 2 міс. позбавлення волі, 25.09.2019 року звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 - 29.11.2019 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив вчинити кримінальне правопорушення, а саме незаконне проникнення до житла.

Так, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла 29.11.2019 року близько 04 год., проник через огорожу на територію господарства потерпілої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , після чого підійшовши до вікна приміщення літньої кухні, приклавши фізичну силу, зняв віконну шибку та не маючи дозволу від власника, незаконно проник у приміщення літньої кухні будинку, порушивши встановленні чинним законодавством України норми про недоторканість житла ОСОБА_5 , однак будучи поміченим потерпілою, покинув приміщення літньої кухні.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , своїми умисними діями порушив недоторканість житла потерпілої, які виразилися в незаконному проникненні до житла, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України.

Дані обставини були встановлені органом дізнання та не оспорюються учасниками судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому проступку визнав повністю та беззастережно, підтвердивши суду такі встановлені фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчиненого ним проступку. У вчиненому розкаюється, обставини викладені в обвинувальному акті визнає в повному обсязі. Просить суворо не карати.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_5 не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву від 15.01.2021 року про розгляд справи у її відсутності, з приводу покарання покладається на розсуд суду.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому проступку ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 162 КК України є вірною, оскільки своїми умисними діями порушив недоторканість житла потерпілої, які виразилися в незаконному проникненні до житла.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання призначення покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; посередню характеристику, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працює, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Відтак, за сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 162 КК України слід призначити у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: у виді обмеження волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі та думку потерпілої, яка викладена у письмовій заяві такої від 15.01.2021р..

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Майнова шкода кримінальним проступком не заподіяна.

Речові докази відсутні.

Судові витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня прибуття останнього до місця відбування покарання і постановлення на облік у виправному центрі.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддяОСОБА_1