Справа № 301/2199/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" листопада 2020 р. м. Іршава
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кушниця, Іршавського району, мешканки АДРЕСА_1 , неодруженої, непрацюючої, громадянки України, раніше не судимої, на утриманні четверо малолітніх дітей, з базовою середньою освітою,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 та ч.1 ст.190 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :
03 жовтня 2019 року ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації за адресою: м. Іршава, вул. Волошина, 11, Іршавського району, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою отримання соціальної допомоги на дітей одинокій матері, внесла завідомо неправдиві відомості в заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від №441 від 21.04.2015, про те, що вона не проживає з особою, від якої народила дитину, хоча фактично з серпня 2019 року по грудень 2019 року проживала з біологічним батьком своїх дітей, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - з ОСОБА_9 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак, протягом вказаного періоду спільно проживала, була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і разом виховували дітей.
Того ж дня, 03 жовтня 2019 року ОСОБА_3 подала завідомо підроблену заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг до Управління праці та соціального захисту населення Іршавської РДА, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від №441 від 21.04.2015, про те, що вона не проживає з особою, від якої народила дитину, хоча фактично з серпня 2019 року по грудень 2019 року проживала з біологічним батьком своїх дітей, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - з ОСОБА_9 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак, протягом вказаного періоду спільно проживала, була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і разом виховували дітей.
Таким чином, в період із 03.10.2019 року по 31.12.2019 року ОСОБА_3 , у порушення ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», п.33 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751, незаконно отримала державну соціальну допомогу на дітей одинокій матері, чим спричинила державі в особі управління соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації матеріальні збитки на загальну суму - 9250 грн. 78 коп.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину визнала у повному обсязі, фактичні обставини справи не заперечувала та показала, що 03.10.2019 року заповнила та подала до управління соцзахисту заяву про призначення матеріальної допомоги як одинокій матері, хоча насправді проживала з батьком своїх двох молодших дітей. Згодом їй було призначено матеріальну допомогу, яку вона отримувала до кінця 2019 року. У вчиненому щиро покаялася, обіцяла більше не порушувати закон, просила не карати суворо. Заявлений цивільний позов обвинувачена ОСОБА_3 визнала у повному обсязі, обіцяла відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлений цивільний позов підтримала та просила задовольнити. Також просила суворо обвинувачену не карати та призначити мінімальне покарання.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши покази обвинуваченої та представника потерпілого, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 доведена:у підробленні іншого офіційного документу, який надає права, з метою використання його підроблювачем; у використанні завідомо підробленого документа та у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), та дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 190 КК України.
Обираючи обвинуваченій покарання, суд враховує особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Те, що ОСОБА_3 вину визнала, у вчиненому щиро покаялася, суд враховує як обставини, що пом`якшують її покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує особу винної, а саме: ОСОБА_3 вину визнала, у вчиненому щиро покаялася, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, є матір`ю чотирьох малолітніх дітей, яких виховує та утримує сама, місця роботи та доходів, крім державної допомоги на дітей не має, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у нарколога не перебуває.
Враховуючи наведене, а також, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.
ОСОБА_3 має двох чотирьох дітей малолітніх та не має місця роботи, тому їй не може бути призначено покарання у виді виправних робіт, арешту та обмеження волі, які передбачені санкціями статей інкримінованих їй правопорушень. Враховуючи наведене, а також тяжкий матеріальний стан обвинуваченої, наявність на її утриманні чотирьох малолітніх дітей, суд вважає призначити обвинуваченій за ст. 358 ч.1 та ст. 358 ч. 4 КК України покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкціями вказаних статей, а за ст. 190 ч. 1 КК України - у виді громадських робіт, у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.
З урахуванням положень ст. 70 ч. 1 КК України та абзацу 4 п. 22 Постанови Пленуму ВСУ N 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, остаточно для відбування визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді громадських робіт.
Суд вважає, що вказане покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Застосування до обвинуваченої більш тяжкого виду покарання, а також покарання у виді штрафу, є недоцільним.
Щодо заявленого Управлінням соціального захисту населення Іршавської РДА цивільного позову, суд приходить до наступного.
Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У судовому засіданні встановлено, що внаслідок умисних протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_3 , в період із 03.10.2019 року по 31.12.2019 року вона незаконно отримала державну соціальну допомогу на дітей одинокій матері, чим спричинила державі в особі управління соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації матеріальні збитки на суму 9250 грн. 78 коп.
Заявлений цивільний позов ОСОБА_10 визнала у повному обсязі.
Враховуючи наведене суд вважає, що цивільний позов Управління соціального захисту населення Іршавської РДА про стягнення з ОСОБА_3 9250,78 грн. матеріальної шкоди підлягає задоволенню.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст. ст. 368-370 КПК України,

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України та ч.1 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 358 КК України покарання у вигляді штрафу у сумі 680 (шістсот вісімдесят) грн., що відповідає 40 неоподатковуваним мінімумам; за ч. 4 ст. 358 КК України - покарання у вигляді штрафу у сумі 510 (п`ятсот десять) грн., що відповідає 30 неоподатковуваним мінімумам доходів громадян; за ч. 1 ст. 190 КК України - покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.
Цивільний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації 9250 (дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 78 копійок матеріальної шкоди.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.
Копія вироку суду після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченій та прокурору.
Представник потерпілого та захисник мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1