Справа № 750/8736/20
Провадження № 1-кс/750/2101/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2020 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові клопотання старшого слідчого СВ Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005393 від 28.09.2020, -

В С Т А Н О В И В:

30.09.2020 засобами поштового зв`язку до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в якому слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон марки «NOKIA» (ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 ) з сім-карткою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» із абонентським номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчужувати, розпоряджатись та користуватись ними.
Слідчий, в провадженні якої перебуває кримінальне провадження, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином, до клопотання додала заяву про розгляд клопотання без її участі, підтримала заявлене клопотання, просила його задовольнити, з наведених у ньому підстав.
ОСОБА_5 про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини не явки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття учасника провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим відділом Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005393 від 28.09.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.259 КК України.

28.09.2020 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України в якості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
29.09.2020 при складанні протоколу про затримання ОСОБА_5 , як підозрюваного у вчиненні даного кримінального правопорушення, проведено обшук затриманої особи, в ході якого вилучено: мобільний телефон марки «NOKIA» (ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 ) з сім-карткою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» із абонентським номером НОМЕР_3 , який належать ОСОБА_5 .
Постановою від 29.09.2020 вказані речі а саме: мобільний телефон марки «NOKIA» (ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 ) з сім-карткою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» із абонентським номером НОМЕР_3 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0005393 від 28.09.2020.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, слідчий вказує на те, що вищевказані речі, які були вилучені під час затримання особи - визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, які були вилучені під час складання протоколу про затримання особи, можуть зберегти на собі сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення, могли бути підшукані, виготовлені, пристосовані та використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

А саме, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
За змістом ч.1 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів і як слідує з ч.3 цієї ж статті у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме майно.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, речі, зазначені у клопотанні слідчого, є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, тому можуть бути використані як доказ злочину і відповідають критеріям, встановленим у ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим, з метою збереження речових доказів, таке майно, підлягає арешту, а клопотання підлягає задоволенню.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Враховуючи викладене вище, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, необхідно накласти арешт на вказане майно, заборонивши власнику відчужувати, розпоряджатися та користуватись зазначеним у клопотанні слідчого майном з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «NOKIA» (ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 ) з сім-карткою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» із абонентським номером НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчужувати, розпоряджатись та користуватись ними.
Старшому слідчому слідчого відділу Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 забезпечити зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково. За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1