Справа № 209/572/18
Провадження № 1-кп/209/31/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 та за №0001094 відносно обвинуваченого за ч.3 ст. 357, ч.2 ст. 185 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:
- 14.07.2004 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із випробувальним строком на 1 рік;
- 20.10.2004 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суд м. Дніпродзержинська від 14.07.2004 р., остаточно визначено покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі;
- 05.12.2005 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч. 4, ст. 70, КК України дане покарання поглинуте покаранням, призначеним за вироком від 20.10.2004 р., остаточно визначено покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі;
- 30.09.2008 р. Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання, призначене за вироком від 05.12.2005 р., остаточне покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
- 29.11.2010 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у вигляді штрафу розміром 510 грн.
- 02.12.2010 Верхньодніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, за ч. 1 ст. 309, ч. 4, ст. 70 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1500 грн.
- 16.02.2011 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, за ч. 2 ст. 185, ч. 2, ст. 190, 71 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробувальним терміном на 2 роки.
- 10.09.2014 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробувальним строком на 1 рік.
-08.09.2020 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з інспитовим строком на 2 роки,

ВСТАНОВИВ:
17 червня 2017 року ОСОБА_5 знаходився у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , де приблизно з 10.00 години (більш точний час не встановлено) розпивав спиртні напої разом з раніше знайомою ОСОБА_4 . 17 червня 2017 року приблизно о 14.00 год. (більш точний час не встановлено) ОСОБА_5 , побачивши, що ОСОБА_4 внаслідок алкогольного сп`яніння заснула та не може забезпечити збереження свого майна, вирішив викрасти грошові кошти з її банківського рахунку у ПАТ КБ «Приват банка» та її банківську картку, яка є офіційним документом. Реалізовуючи свій злочинний умисел, 17.06.2017 року приблизно о 14 годині 30 хвилин (більш точний не встановлено) ОСОБА_5 дістав з сумки ОСОБА_4 банківську карту ПАТ КБ «Приватбанка», видану на ім`я ОСОБА_4 , ПІН-код якої дізнався заздалегідь, та з метою таємного викрадення грошей з банківського рахунку направився до банкоматів ПАТ КБ «Приватбанк», які розташовані по бульвару Будівельників, 37-а в м. Кам`янське. Таким чином ОСОБА_5 таємно із корисливих мотивів викрав особистий документ з метою заволодіння наявними на банківському рахунку ПАТ КБ «Приватбанк» грошовими коштами, які належать ОСОБА_4 , шляхом здійснення транзакцій.

17.06.2017 року приблизно о 14 годині 39 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля банкомату «CADN 1946», розташованого у фасаді приміщення № 37-а по бульвару Будівельників у м. Кам`янське, де, використовуючи інформацію про стан банківського рахунку ОСОБА_4 і ПІН-код доступу до банківської картки, діючи умисно, із корисливих мотивів, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, таємно викрав грошові кошти у сумі 9971,50 гривень, здійснивши транзакції з банківського рахунку ОСОБА_4 , чим заподіяв останній майнову шкоду у вказаному розмірі.

Крім того, 01 вересня 2017 приблизно о 09.00 годині (більш точний час не встановлено) ОСОБА_5 , знаходячись разом з ОСОБА_4 за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , де під час спільного розпивання алкогольних напоїв, вирішив таємно викрасти мобільний телефон «Huawei Y3», що на праві власності належав ОСОБА_4 та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, з корисливою метою, підійшов до жіночої сумки ОСОБА_4 , яка знаходилась на тумбі в коридорі вказаної квартири і цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що своїми діями здійснює незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав із сумки мобільний телефон «Huawei Y3», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 86 від 09.01.2018 року складала 2259,84 грн. Заволодівши викраденим телефоном, ОСОБА_5 з місця злочину зник, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 2259,84 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 357, ч.2 ст. 185 КК Україн, та надав показання про те, що він мешкає в квартирі АДРЕСА_2 , яка мешкає в сусідньому будинку, підтримував близькі стосунки, вона часто бувала у нього вдома, де вони разом вживали спиртні напої. 17.06.2017 року вона з банкомату "ПриватБанку" за допомогою банківської картки зняла гроші, за які вони скупилися та пішли до нього додому, де разом вживали спиртні напої. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, назвала пін-код своєї банківської картки. Потім вона заснула, а він скориставшись цим, взяв з її сумки банківську карту "ПриватБанка", пішов до банкоматів і за допомогою картки зняв з її рахунку 9971,50 грн., які пізніше витратив на власні потреби. Через два дні вона виявила, що з її карткового рахунку пропали гроші. Вона говорила йому, що її мама звернулася в поліцію, а хто написав заяву про злочин йому невідомо. Частину викрадених грошей в сумі 1700 грн. він повернув їй протягом місяця після скоєння крадіжки.
01 вересня 2017 року у нього в квартирі була ОСОБА_4 і ще один його знайомий та вони разом вживали спиртні напої. Скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає він витяг із її сумки мобільний телефон "Хайвей" сірого кольору і в той же день заклав до ломбарду на свій паспорт, а отримані гроші витратив на власні потреби. Потім він зізнався ОСОБА_4 , що викрав її телефон. В скоєному кається, просить не позбавляти його волі.
Визнає заявлений у кримінальному провадженні та уточнений під час судового розгляду потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з нього 19873,80 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Крім визнання вини самим обвинуваченим, його вина у скоєнні вказаних вище кримінальних правопорушень підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що влітку 2017 року, (дату не пам`ятає) вона була вдома у ОСОБА_7 , де вони разом вживали спиртні напої. Її сумка, в якій була її банківська зарплатна картка "ПриватБанка", знаходилася в коридорі квартири. Після вжитого спиртного вона заснула в квартирі ОСОБА_8 , а він скориставшись цим, взяв з сумки її банківську картку, пішов до банкоматів та зняв з її рахунку приблизно 10000 грн. Код її картки він бачив, коли вона користувалася нею в банкоматі. Вранці вона виявила відсутність картки, а потім перевірила рахунок і виявила пропажу грошей, після чого звернулася в поліцію і вказала в заяві, що це ОСОБА_8 викрав її картку і гроші. Наступного місяця після крадіжки обвинувачений сплатив їй 1700 грн., які були внесені через термінал на її банківський рахунок.
Приблизно через місяць після крадіжки грошей вона знову була в квартирі ОСОБА_7 , там були ще якісь хлопці. Там же в квартирі вона виявила пропажу її мобільного телефону "Хайвей", який знаходився в її сумці. Гвоздь спочатку не признавався, що викрав її телефон, а через два дні сказав їй, що це він із її сумки викрав мобільний телефон і заклав у ломбард.
Вона підтримує заявлений нею у кримінальному провадженні цивільний позов, який нею уточнений під час судового розгляду. Просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь викрадені з її банківського рахунку гроші в сумі 8271,50 грн. та нараховані банком на вказану суму проценти за користування кредитними коштами в сумі 11602,30 грн., а також на відшкодування моральної шкоди 10000 грн.
Судом також було досліджено доданий потерпілою ОСОБА_4 до позовної заяви витяг з її рахунку в АТ КБ "ПриватБанк" (а.с.103-110 т.1), в яком відображено транзакції зняття готівки в банкоматах біля магазину Мебель по бульвару Будівельників, 37-а, та біля магазину магазину ремонт/будівництво Бодя-Влад по бульвару Будівельників, 37, що були здійснені 17.06.2017 року, на загальну суму 9971,50 грн.

Оцінюючи зазначені вище докази, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність - достатньою для визнання ОСОБА_5 винним у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та ухвалення відносно нього обвинувального вироку.

Діяння ОСОБА_5 відносно заволодіння грошовими коштами з банківського рпхунку потерпілої ОСОБА_4 кваліфікуються судом за ч.2 ст. 185 КК Ураїни, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинене повторно.

Діяння ОСОБА_5 щодо таємного заволодіння банківською карткою потерпілої ОСОБА_4 кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Судом перекваліфіковано вказані діяння обвинуваченого ОСОБА_5 з частини 3 на частину 1 статті 357 КК України, оскільки, на думку суду, банківська картка являється офіційним документом, але не відноситься до інших важливих особистих документів, що узгоджується з правовою возицією викладеною в Постанові Верховного суду України від 14 лютого 2019 року у справі № 454/420/17, провадження № 51-8227 км 18.

При призначенні покарання обвинувачениму ОСОБА_5 суд враховує обставини і тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких злочинів і кримінальних проступків.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який, згідно матеріалів справи та досудової доповіді органу пробації, раніше неодноразово засуджувався за скоєння умисних злочинів та має непогашені судимості, а в період часу коли на розгляді суду знаходилися ці два кримінальні провадження він скоїв інше кримінальне правопорушення за яке засуджений 08.09.2020 року. Він офіційно не працевлаштований, посередньо характеризується за місцем проживання, знаходиться під профілактичним наглядом у лікаря нарколога з 2010 року з діагнозом - психічні та поведінкові розляди в результаті вживання коноплі зі шкідливими наслідками, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Суд також враховує, що протягом досудового розслідування та розгляду справи судом, за період часу більше трьох років, обвинувачений не відшкодував потерпілій завдані ним збитки і не приймав якихось заходяв для цього.

Згідно досудової доповіді органу пробації ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства і окремих осіб оцінюються як високі, а застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на його поведінку з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснюватьи без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує його розкаяння та часткове відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення інших злочинів йому необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів, згідно ч.1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно ч.4 ст. 70 КК України та роз`яснень викладених в п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" з наступними змінами, призначене ОСОБА_5 вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропеировської області від 08.09.2020 року поварання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, від відбування якого він звільнений на підстпаві ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, необхідно виконувпати самостійно.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, уточнивши який, вона просить стягнути з обвинувачено ОСОБА_5 на її користь викрадені з її банківського рахунку гроші в сумі 8271,50 грн. та нараховані банком на вказану суму проценти за користування кредитними коштами в сумі 11602,30 грн., а також на відшкодування моральної шкоди 10000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав заявлений до нього та уточнений в судовому засідання позов.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 17.06.2017 року викрав з банкувського рахунку ОСОБА_4 відкритого в АТ КБ "ПриватБанк" 9971,50 грн.
Як встановлено в судовому засіданні частину викраденимх коштів у сумі 1700 грн. ОСОБА_5 повернув потерпілій ОСОБА_4 протягом двох місяців після скоєння злочину, таким чином стягненню з нього на відшкодування майнової шкоди потерпілій підлягає 8271,5 грн.
Як зазначено в позові та потерпіла ОСОБА_4 стверджувала в суді, заборгованість перед АТ КБ "ПриватБанк", пов`язана з викраденням грошей з її банківського рахунку, до цього часу не погашена і банк до теперішнього часу продовжує нараховувати відсотки за користування вказаною сумою коштів, які вона вимушена буде сплатити банку, або вони будуть стягнуті з нею. Отже до матеріальних збитків заподіяних їй обвинуваченим ОСОБА_5 відносяться відсотки нараховані банком на суму коштів викрадених з її рахунку, за мінусом 1700 грн. повернутих їй обвинуваченим.
Прцентна ставка за якою списувалися відсотки за використання кредитного ліміту по банківській картці (рахунку) ОСОБА_4 в АТКБ "ПриватБанк" починаючи з червня 2017 року становила 3,5 процентів на місяць, що складає 42 проценти на рік.
З часу крадіжки до ухвалення вироку пройшло 1219 днів. Отже за вказаний період часу на суму коштів - 8271,50 грн. проценти за ставкою 3.5% на місяць складають 11602,30 грн. (8271,5. х 3,5 х 12 : 100 х 1219 : 365 = 11602,30 грн.).
Всього з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої злочином майнової шкоди підлягає стягненню 19873,80 грн..
Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Пунктом 2 частини 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 протиплавно викрав з банківського рахунку ОСОБА_4 грошові кошти, які вона повинна повернути банку та сплатити проценти за їх використання, а також викрав належний їй мобільний телефон.
Суд вважає, що такими злочинними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 завдано моральну шкоду, яка повинна бути відшкодована грошима.
З урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, глибини душевних страждань потерпілої, ступеню вини обвинуваченого, а також з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 10000 грн. на відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
На обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно покласти також судові витрати понесені на залучення експерта у кримінальному провадженні в сумі 170,00 грн.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадження необхідно вирішити відповідно ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік,

за ч.1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначеного покарання у виді позбавлення волі з покаранням у виді обмеження волі, два дні якого, згідно п/п. б п. 1 ч.1 ст. 72 КК України, відповідає одному дню позбавлення волі, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік і 6 (шість)місяців.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України та роз`яснень викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" з наступними змінами, призначене ОСОБА_5 вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропеировської області від 08.09.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, від відбування якого він звільнений на підстпаві ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, - виконувпати самостійно.

Обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язок повідомляти суд про зміну свого місці проживання та/або роботи.

Задовольнити заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 , РНОКП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , РНОКП НОМЕР_2 , на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням патеріальної шкоди - 19873,80 грн. і 10000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, а всього 29873,80 грн..

Стягнути з ОСОБА_5 170,00 грн. процесуальних витрат у кримінальному провадженні на залучення експерта.

Визнані речовими доказами у кримінальному провадженнві внесеном в ЄЛДР за № 00001094:

- банківську картку АТ КБ "ПриватБанк", що знаходиться у Сай Н.В., передати за належністю потерпілій ОСОБА_4 ;

- оптичний диск CD-R білого кольру з КБ "ПриватБанк" - продовжувати зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подано апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Копію вироку негайно надати прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1 .