Справа № 522/2396/21
Провадження по справі № 1-кс/522/1450/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Подільськ Одеської області, громадянина України, такий що офіційно не працевлаштований, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 08.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000051 від 08.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 лютого 2021 року об 14 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні відділення оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» № 24 за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, будинок 4-А, діючи умисно, незаконно придбав психотропну речовину, яку з метою збуту зберігав при собі.

У той же час, в приміщенні відділення оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» № 24 за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, будинок 4-А працівниками УБН в Одеській області ДБН НПУ під час проведення оперативно- розшукових заходів на території міста Одеси у ОСОБА_4 виявлено один полімерний згорток чорного кольору із порошкоподібною речовиною білого кольору та один полімерний згорток білого кольору із порошкоподібною речовиною білого кольору. Після чого на місце визвано слідчо-оперативну групу відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

08 лютого 2021 року в ході особистого обшуку ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України слідчо-оперативною групою відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області виявлено та вилучено: один полімерний згорток чорного кольору із порошкоподібною речовиною білого кольору та один полімерний згорток білого кольору із порошкоподібною речовиною білого кольору.

Встановлено, що порошкоподібна речовина білого кольору у полімерному згортку чорного кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін.

Загальна маса амфетаміну становить 0, 529г.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» виявлена та вилучена психотропна речовина, обіг якого обмежно амфетамін, в загальній кількості 0,529г., є особливо великим розміром.

Психотропну речовину, обіг якого обмежно амфетамін, загальною масою 0,529г., що є особливо великим розміром, ОСОБА_4 незаконно придбала та незаконно зберігав при собі з метою збуту.

08.02.2021 року уповноваженими працівниками СВ відділення поліції №5 Одеського районного управління № 1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09.02.2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України незаконне придбання зберігання психотропної речовини у особливо великих розмірах з метою збуту.

Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами обшуків від 08.02.2021 року, поясненнями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом огляду речових доказів, постановою про долучення до кримінального провадження речових доказів.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інші злочини.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, оскільки пред`явлена підозра є йціобґрунтованою, підозрюваний співпрацює зі слідством, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви слідчого судді.
З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя, суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду, із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

09.02.2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у судовому засіданні, а саме: протоколами обшуків від 08.02.2021 року, поясненнями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом огляду речових доказів, постановою про долучення до кримінального провадження речових доказів.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_4 підозри зводяться до оцінки наданих до клопотання доказів щодо їх належності та допустимості.

Однак, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Дослідження вказаних доказів дає підстави вважати, що висновки органу досудового розслідування щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, який йому інкримінується, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Виходячи з досліджених матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, та вказане може бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який карається позбавленням волі до 12 років з конфіскацією майна, підозрюваний раніше не судимий, одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, що свідчить про посередні соціальні зв`язки, а тому є підстави вважати що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя не погоджується з заявленим ризиком вчинення інших злочинів, оскільки ані слідчим в клопотанні, ані прокурором в судовому засіданні не надано доказів притягнення особи підозрюваного раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності, а тому до уваги вказаний ризик не бере.

В той же час згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, що, згідно ст. 183 ч. 2 п. 5 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обрані запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину;

-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчинення вказаного злочину;

На думку слідчого судді, є всі підстави вважати що обвинувачений, з метою уникнення такої відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а сам що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_4 не запобігатиме наведеному ризику.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Щодо строків застосування запобіжного заходу.
Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч..3 ст. 307 КК України, 09.02.2021 року, то досудове розслідування має бути закінченим до 09.04.2021 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може обрати запобіжний захід.

Щодо розміру застави.
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 5 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, відповідно до ЗУ « Про внесення зміни до статті 183 Кримінального процесуального кодексу України щодо права слідчого судді, суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні» № 1094-IX від 16.12.2020 року.

Вказана норма закону про право суду не визначати заставу при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою набрали чинності з 31.12.2020 року.

Так, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 одружений, раніше не судимий, має постійне місце проживання, що свідчить про наявні в нього соціальні зв`язки, підозрюваний співпрацює зі слідством.

Зміни, внесені до ч.4 ст. 183 КПК України, не мають на меті імперативний характер застосування цієї норми, а надають право слідчому судді, суду не визначати розмір застави.

На думку слідчого судді, невизначення застави у даному випадку погіршить становище обвинуваченого, що не відповідає нормам матеріального кримінального права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п.46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Зважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, а також практики ЄСПЛ, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Здіно ЗУ «Про Державний Бюджет 2021 року» 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 гривень, а тому саме з цього розрахунку буде визначена сума застави.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі до 12 років, одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, а тому вважаю за доцільне визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу у мінімальному розмірі інкримінованого ОСОБА_4 злочину, тобто у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого старшого слідчого СВ відділення поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 60 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.04.2021 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/1450/21.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України;

4) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваному, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 60 днів та обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 08.02.2021 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

10.02.2021