Справа №591/6868/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/230/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/6868/19 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 27 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності, у зв?язку з примиренням винного з потерпілим, на підставі статті 46 КК України, а кримінальне провадження за його обвинуваченням за статтею 128 КК України закрито, у зв?язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИЛА:

До суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , згідно якої прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 вересня 2019 року, близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебував поруч з нічним клубом «Діалог», що розташований за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 30, де вчинив словесний конфлікт з раніше не знайомим ОСОБА_10 , в ході якого ОСОБА_7 наніс один удар потерпілому ОСОБА_10 , від вказаного удару потерпілий впав на спину і вдарившись потиличною частиною голови об асфальтне покриття та втратив свідомість.

У потерпілого ОСОБА_10 було виявлено забій м`яких тканин потиличної ділянки, перелом лівих відділів потиличної кістки з переходом на основу черепу, вогнища забою головного мозку в правій лобній долі, субдурана гематома правої лобної ділянки, які були кваліфіковані як тяжкі тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані були за ст. 128 КК України необережне тяжке тілесне ушкодження.

Від потерпілого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_7 надійшли клопотання про закриття кримінальної справи у зв`язку з їх примиренням.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 серпня 2020 року ОСОБА_7 було звільнено від кримінальної відповідальності, у зв?язку з примиренням винного з потерпілим, на підставі статті 46 КК України, а кримінальне провадження за його обвинуваченням за статтею 128 КК України закрито, у зв?язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Своє рішення суд вмотивував тим, що клопотання потерпілого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_7 є обґрунтованими, оскільки обвинувачений вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, повністю вину визнав, раніше не судимий, позитивно характеризується, відшкодував потерпілому моральну та матеріальну шкоду, а тому такі вимоги підлягають задоволенню.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_7 25 травня 2017 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України і 31 травня 2017 року даний обвинувальний акт було направлено до суду, а тому останній не є особою відносно якої може бути застосовані положення статті 46 КК України.

Від потерпілого ОСОБА_10 надійшло заперечення на апеляційну скаргу в якому останній зазначає про факт примирення та повне відшкодування обвинуваченим йому як моральної так і матеріальної шкоди, а тому вважає вимоги прокурора безпідставними.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора в повному обсязі, обвинуваченого, потерпілого та його представника, які заперечували проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судове рішення це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права та згідно з конституційними засадами і принципами судочинства. Судове рішення має бути законним, обґрунтованим, зрозумілим та чітким, і не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Також, це регламентується ст. 17 КПК України. Принцип презумпції невинуватості повинен бути одним з найголовніших у процесі здійснення кримінального переслідування особи, адже він спрямований на забезпечення права на справедливий суд і захисту особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

П. 2 ст. 6 Конвенції забезпечує право вважатися невинуватим, доки вину не буде доведено в законному порядку. Презумпція невинуватості є однією із засад кримінального провадження (ст. 7 КПК України), яка містить вимоги щодо того, що тягар доведення вини покладається на державу. Тобто ніхто не зобов?язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і повинен бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумних сумнівів (ст. 17 КПК України).

Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 11 грудня 2019 року (провадження № 51-4204 км 19, справа № 274/2956/17) дійшла висновку, що п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», констатувала те, що правові норми презумпції невинуватості за відсутності вироку суду, який набрав законної сили, а також наявність не розглянутого по суті кримінального провадження не породжує правових наслідків для юридичної оцінки наступних чи попередніх діянь особи, у вчиненні яких вона обвинувачується, а є лише версією органів досудового розслідування, яку вони доводять на підставі обов`язку доказування відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України.

Крім того, у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 27 лютого 2019 року (провадження № 51-5205 км 18, справа № 695/136/17) колегія суддів дійшла такого ж висновку, що виходячи з положень ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України та принципу презумпції невинуватості за відсутності вироку суду, який набрав законної сили, наявність кримінального провадження, у тому числі на стадії його судового розгляду, не породжує правових наслідків для юридичної оцінки наступних чи попередніх діянь особи, у вчиненні яких вона обвинувачується.

Таким чином, колегія суддів повинна погодитися із позицією обраною судом першої інстанції, навіть не дивлячись на ту обставину, що ОСОБА_7 має статус обвинуваченого у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 187 КК України від 25 березня 2017 року і на даний час дане кримінальне провадження перебуває на розгляді у Зарічному районному суді м. Суми.

Не дивлячись на вимоги статті 46 КК України які носять імперативний характер щодо умов її застосування: 1) факт вчинення злочину невеликої тяжкості вперше; 2) примирення; 3) відшкодування шкоди та відсутність першої з умов, яка саме і дає можливість застосувати дану норму права, беручи до уваги практику касаційного суду, колегія суддів апеляційного суду вимушена констатувати, що оскільки по іншому кримінальному провадженню не має обвинувального вироку, тому ОСОБА_7 можна ідентифікувати як особу, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що задовольнити апеляційні вимоги прокурору у кримінальному провадженні, в частині призначеного нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, також не може, через відсутність законодавчих підстав для цього, не дивлячись на наявність недоліків судового рішення суду першої інстанції.

А тому, беручи до уваги практику касаційного кримінального суду та відсутність на законодавчому рівні можливості усунути недоліки судового рішення через призначення нового розгляду судом першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 27 серпня 2020 року відносно ОСОБА_7 про звільнено його від кримінальної відповідальності, у зв?язку з примиренням винного з потерпілим, на підставі статті 46 КК України, а кримінальне провадження за його обвинуваченням за статтею 128 КК України закрито, у зв?язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4