Справа № 307/3449/18
Провадження № 1-в/307/22/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника Тячівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів подання Тячівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, засудженого вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 9 липня 2019 року за ст.186 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Тячівський РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області звернувся в суд з поданням про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_6 , засудженого вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 9 липня 2019 року за ст.186 ч.3 КК України. Свої вимоги мотивує тим, що засуджений ОСОБА_6 ухиляється від виконання покладених на нього вироком суду обов`язків, а саме допускав неявки на реєстрацію. А саме, 17 грудня 2019 року ОСОБА_6 на реєстрацію до Тячівського РВ не з`явився. 18 грудня 2019 року та 27 грудня 2019 року було надіслано виклик по місцю проживання та повідомлено в телефонному режимі засудженому ОСОБА_6 з`явитися на 26.12.2019 року та на 03.01.2020 року. На дані виклики засуджений не з`явився. 2 січня 2020 року було відібрано пояснення, в якому зазначено, що засуджений 17.12.2019 року хворів, про те підтверджуючих документів з приводу хвороби до Тячівського РВ засудженим не надано. 9 січня 2020 року ОСОБА_6 на реєстрацію не з`явився і йому було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання. Про те, не зважаючи на попередження, ОСОБА_6 не з`явився на реєстрацію 14.01.2020 року, 21.01.2020 року та 28.01.2020 року. В телефонному режимі засуджений обіцяв прийти. Також, працівник Тячівського РВ ОСОБА_4 намагався відвідати та здійснити перевірку засудженого за місцем проживання: АДРЕСА_2 . 23 січня 2020 року вдома хтось був, що стверджувалось звуками, які доносились з дворогосподарства, про те прохання відкрити проігнороване зі сторони мешканців за даною адресою. Засуджений ОСОБА_6 не з`явився на реєстрацію 04.02.2020 року, цього ж дня в засудженого було відібрано пояснення, в якому зазначено, що ОСОБА_6 не з`явився на реєстрацію 14.01.2020 року та 21.01.2020 року, оскільки працював на роботі та перебував за межами м. Тячів. ОСОБА_6 працює неофіційно, а тому підтверджуючих документів про відрядження надати не може.
В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримала, вважала за необхідне скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого для реального відбування покарання.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що дане подання підлягає до задоволення.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просить в задоволенні клопотання відмовити.

Вислухавши пояснення представника органу пробації, захисника та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 9 липня 2019 року ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі та згідно, ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч.4 ст.166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних, обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України та відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Судом встановлено, що за час перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації, засуджений ОСОБА_6 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, нових злочинів не вчинив.
Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Проте, матеріалами провадження не доведено факт умисного ухилення ОСОБА_6 від відбування покарання, умисного порушення ним умов призначеного випробування.
Сам факт невиконання обов`язків, покладених на ОСОБА_6 вироком суду, ще не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання.
Аналізуючи суть і причини невиконання обов`язків, покладених на засудженого ОСОБА_6 вироком суду, з урахуванням встановлених при розгляді подання обставин, суд вважає, що викладені в поданні обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого, а в матеріалах особової справи відсутні достатні дані, які б безумовно свідчили про небажання засудженого ОСОБА_6 ставати на шлях виправлення, а тому скасування звільнення останнього від відбування покарання є передчасним, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 78 ч. 2 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Тячівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, засудженого вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 9 липня 2019 року за ст.186 ч.3 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через Тячівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 23 грудня 2020 року.

Суддя: ОСОБА_1