Провадження № 1-кп/679/72/2020
Справа № 679/750/20
У Х В А Л А

11 серпня 2020 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000066, внесеного 02 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхня Салда Свердловської області Російської Федерації, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, який має на утриманні неповнолітнього сина, інваліда 2 групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Нетішинського міського суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Потребу у продовженні запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді домашнього арешту прокурор мотивує тим, що, 19 червня 2020 року на підставі ухвали Нетішинського міського суду Хмельницької області такий був обраний, а 19 серпня 2020 року такий закінчується.

Окрім того в клопотанні зазначає, що, наявні ризики не змінилися та продовжують мати місце. Зокрема існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений буде переховуватися суду, і не буде виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки ОСОБА_3 ніде не працює, живе лише за рахунок пенсії по інвалідності, розмір якої є недостатнім, та з метою уникнення відповідальності за скоєне, розуміючи тяжкість покарання, що у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, останній може покинути м. Нетішин Хмельницької області.

Прокурор стверджує, що є всі підстави вважати, що вільне пересування обвинуваченого ОСОБА_3 буде перешкоджати повному, всебічному та неупередженому розгляду справи шляхом незаконного впливу на свідків, оскільки він з ними знайомий та бачив їх під час затримання, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_3 , буде незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зауважив прокурор і на тому, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних речовин, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі, і хоча на даний час останній в силу ст. 89 КК України рахується несудимим, однак продовжує зберігати з метою збуту наркотичні речовини, а тому існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин.

Вказуючи на характер вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, спосіб його життя, відсутність постійного джерела доходу в достатньому розмірі, прокурор вважає за доцільне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такий не зможе забезпечити його належної поведінки та запобігти вказаний вище ризикам під час проведення судового розгляду справи.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора. При цьому кожен окремо вказав на те, що вважають за можливе залишити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, але не цілодобова, а лише в нічний час. Додатково обвинувачений зазначив, що таке його прохання пов`язано з його незадовільним станом здоров`я, зокрема потреба сходити в будь-який час у аптеку і таке його відлучення з дому може розцінювати працівниками поліції, як порушення умов встановленого запобіжного заходу.

Прокурор щодо задоволення клопотання обвинуваченого та захисника з приводу встановлення домашнього арешту для обвинуваченого лише в нічний час заперечив, при цьому вказав на те, що оскільки свідки в даному кримінальному провадженні ще не всі допитані, а тому обвинувачений матиме змогу впливати на останніх щодо їх показів.

Заслухавши клопотання учасників процесу, по заявленому прокурором клопотанню, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід задовольнити з огляду на таке.

Судом установлено, що ухвалою слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 березня 2020 року ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 квітня 2020 року та визначено заставу в розмірі 168160,00 гривень.

Ухвалами слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29 квітня 2020 року та 27 травня 2020 року ОСОБА_3 було продовжено строк тримання під вартою до 03 червня 2020 року включно та 25 червня 2020 року відповідно.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 червня 2020 року в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відмовлено, а клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу задоволено. Зокрема змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії ухвали про запобіжний захід встановлено до 19 серпня 2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Зазначений запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту був обраний в зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, а також наявністю ризиків, які давали підстави суду вважати, що він може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, які є тяжким, та санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.

Прокурор у судовому засіданні довів, що на даний час не зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК України і обвинувачений, в разі застосування йому іншого запобіжного заходу, ніж був застосований, з огляду на його особу, може ухилитись від суду, під час розгляду судом кримінального провадження, може впливати на свідків, які не допитані в судовому засіданні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином, що дає підстави для продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Суд також зважає на перевагу піблічного інтересу над приватним, тобто існування реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцин поваги до особистої свободи, який слід визнати виключними обставинами, згідно з якими лише продовження строку дії застосованого раніше запобіжного заходу зможе запобігти ризикам незаконного впливу на свідків, які ще судом не допитані, можливого ухилення від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в строк до 19 серпня 2020 року неможливо закінчити судове провадження, суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту, таким чином клопотання прокурора задовольнити.

Щодо аргументів обвинуваченого та його захисника про можливість продовження обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, але не цілодобова, а лише в нічний час, то суд такі відхиляє з огляду на вище зазначення.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що при зміні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків на обвинуваченого цілодобово не залишати житло, останній вказав на те, що має змогу дотримуватись умов такого запобіжного заходу. Доказів того, що обставини за яких встановлювався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладення обов`язків на обвинуваченого цілодобово не залишати житло змінились обвинувачений та його захисник до суду не надали.

Керуючись ст.ст. 177, 181,193-196 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити повністю.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду;

- з`являтися за викликом до суду за першою вимогою;

- здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїхд з України;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити до 19 жовтня 2020 року включно.

В разі невиконання вищевказаних обов`язків до обвинуваченого ОСОБА_3 може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченому, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_1