25.08.2020
Справа № 642/4412/19,
Провадження 1-і/642/13/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2020 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які обвинувачуються за ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 08.05.2019р. обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які обвинувачуються за ч.2 ст.121 КК України знаходиться у провадженні судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_10 .
Ухвалою головуючого судді ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був продовжений, строк дії якого спливає 22.08.2020.
До суду звернувся прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 з клопотанням про подовження строку тримання під вартою у зв`язку з спливом строку дії попередньої ухвали.
У зв`язку з тривалою хворобою головуючого судді ОСОБА_10 та підставі подання зазначене клопотання було розподіллено відповідно до змін діючого КПК України на розгляд судді ОСОБА_1 .
В судовому засіданні прокурор просив продовжити застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку із тим, що ризики, встановлені слідчим суддею не зникли, судовий розгляд не завершено і більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які обвинувачуються у тяжкому злочині. Вони можуть приховатися від суду, вчинити інший злочин.
Сторона захисту заперечувала проти продовження тримання обвинувачених під вартою. Захисник зазначили, що ризики не доведені, а вина обвинувачених не доказана. На даний час допитані усі свідки, а обвинувачені, які є неповнолітніми, тривалий час знаходяться під вартою, де можуть захворіти на коронавірус, а тому вважали за можливим змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт.
Обвинувачені та їх законні представники підтримали думку захисників.
Суд, заслухав думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що є всі достатні підстави для продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці (60діб), бо ризики передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України в повній мірі щодо них не зникли.
Так, в ухвалі від 08.05.2019 р. слідчим суддею було враховано, що ОСОБА_8 раніше не судимий, навчається на 1-му курсі Харківського вищого професійного училища швейного виробництва та побуту, проживає з матір`ю, вітчимом, і має молодшу та старшу сестер. При цьому встановлено, що до моменту викриття та повідомлення про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_8 переховувався від правоохоронних органів, телефоном зафіксовано його наміри домовитись з ОСОБА_9 про ухилення від викриття, обговорення алібі, можливості, необхідність переховуватись від правоохоронних органів тривалий час. Зафіксовано видалення чату співучасника з відображенням подій. Поширення повідомлення обвинуваченими серед кола свого спілкування про вчинення злочину, хизування вчиненим. Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_8 виявляє високу небезпеку для суспільства. Також, слідчим суддею було встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину групою осіб в стані алкогольного сп`яніння.
Суд приходить до висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.
Обвинуваченими та захисниками не було подано до суду достатніх доказів про повне зменшення або відсутність ризиків переховування обвинувачених від суду або вчинення ними інших злочинів.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також, що застосування відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання цим ризикам, та не зможе забезпечити їх належної процесуальної поведінки.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з врахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Таким чином, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Клопотання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягають у зв`язку з вищевикладеним.
Керуючись ч.3 ст.331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити застосування до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується за ч.2 ст.121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Продовжити застосування до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується за ч.2 ст.121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Строк дії ухвали до 18 жовтня 2020 р. включно.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня оголошення, а обвинуваченим з дня вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали проголошено 25.08.2020.

Суддя ОСОБА_1