Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/839/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 391 (183-3) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.10.2020 року м. Кропивницький
Суддя Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , подану на вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2020 року стосовно ОСОБА_4 за ст. 391 КК України, на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області ухвалено затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , визнати ОСОБА_4 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ст. 71 КК України судом до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців з конфіскацією майна.

Судове рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку адвокатом обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_3 , яка в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Свої вимоги мотивує тим, що обвинувачений не зрозумів наслідків укладеної угоди від 07 серпня 2020 року між ним та прокурором, ОСОБА_4 не усвідомив, що обставини справи неможливо оскаржити.

В обвинувальному акті та вироку суду зазначені дані, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Також захист посилається на положення ст. ст. 50, 65 КК України щодо принципів призначення покарання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, ознайомившись зі змістом апеляційної скарги та перевіривши її на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Мотивами такого рішення є наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод як: п. 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Статтею 469 КПК України регламентовано порядок ініціювання та укладення угоди.
Згідно із ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Інші умови укладення угоди, що може бути укладена, зокрема, між прокурором та обвинуваченим регламентовані ч. ч. 4-6 ст. 469 КПК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 07 серпня 2020 року між прокурором Петрівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 та підозрюваним (тоді) ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України (аркуш провадження 8).

Зі змісту угоди убачається: вид та міру покарання ОСОБА_4 погоджено обвинуваченим, його адвокатом, прокурором; роз`яснено та доведено до відома обвинуваченому та його адвокату наслідки укладення та затвердження угоди, положення ст. ст. 473, 394, 424 КПК України, наслідок у виді відмови у втіленні прав, передбачених ст. 474 КПК України. Вказане затверджене особистими підписами обвинуваченого та його захисника.

При затвердженні угоди суд першої інстанції, як те убачається з вироку суду та зафіксовано на технічному носії запису судового засідання від 27 серпня 2020 року, з`ясував: чи усвідомлює обвинувачений ОСОБА_4 зміст укладеної угоди, чи розуміє права, передбачені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди (відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу), міру покарання, яка застосовуватиметься щодо нього відповідно до умов угоди.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання дотримався вимог ч. 4 ст. 474 КПК України, з`ясував про розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 усіх, передбачених даною нормою закону позицій.

Встановлено судом й відповідність укладеної угоди положенням закону.

В судовому засіданні також судом з`ясовано у обвинуваченого, чи мав останній розмову з приводу угоди із своїм захисником, чи пояснював йому також і захисник наслідки укладення угоди, на що обвинувачений ОСОБА_4 відповів позитивно (адвокат також пояснювала йому зміст угоди та наслідки її укладення; він їх розуміє та погоджується з умовами угоди).

Як встановлено п. 1) ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 394 КПК України 4. Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: п. 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Випадки, визначені наведеною нормою закону, є вичерпними.

Згідно із ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Як слідує зі змісту апеляційної скарги адвоката, остання в інтересах обвинуваченого оскаржує вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості не з підстав, передбачених п. 1) ч. 4 ст. 394 КПК України, а з тих причин, що обвинувачений не зрозумів наслідків для нього укладеної угоди про винуватість, не усвідомив неможливість оскарження, за виключенням визначених випадків.

Разом із тим, як встановлено, і досудовим розслідуванням, і судом ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість; судом виконано вимоги, встановлені частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу.

Тож, за підстав, зазначених адвокатом в апеляційній скарзі, вирок суду першої інстанції у даному кримінальному провадженні не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Відтак, зважаючи на наведені вище вимоги і положення кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 394, 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , поданою на вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2020 року стосовно ОСОБА_4 за ст. 391 КК України, у зв`язку із тим, що судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2