Справа № 458/1003/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.11.2020 м. Турка

Слідчий суддя Турківського районного Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області від 22.09.2020 року про закриття кримінального провадження №0000148, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.05.2020 за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

29.10.2020 на розгляд слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_6 , в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області від 22.09.2020 року про закриття кримінального провадження №0000148, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.05.2020 за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення та зобов`язати його провести додаткове судове розслідування у даному кримінальному провадженні з метою встановлення об`єктивної істини у справі.

В обґрунтування скарги зазначає, що 7.03.2018 року страховий агент Турківського відділення ПАТ НАСК "Оранта" ОСОБА_7 для оформлення договору страхування житлового будинку, рухомого майна та господарських будівель і споруд одержала через соціального працівника ОСОБА_8 1000 грн., які їй надав ОСОБА_6 і того ж дня видала договір страхування майна серії 97-20 №4154586, вказавши у ньому дату укладення 20.03.2018. Для сторін даний договір, на думку ОСОБА_6 , почав діяти з 07.03.2018, оскільки такий строк договору був досягнутий між ним та ОСОБА_7 в телефонній розмові. ОСОБА_7 надавала страхові агентські послуги згідно договору №1390-03-06/1330-221 ФО від 21.04.2017 з терміном дії з 21.04.2017 по 20.04.2018. ОСОБА_7 зобов`язана була передати страховику все одержане у зв`язку з наданням послуг за цим договором, зокрема перерахувати суму страхового платежу на рахунок страховика, однак цього не зробила. 18.03.2018 о 22 год. 06 сек. Згорів його житловий будинок, а ОСОБА_7 разом з працівниками страхової компанії зробила все можливе, щоб не сплачувати страховки. За фактом шахрайства були внесені відомості про ЄРДР, розпочато досудове розслідування. 22.09.2020 слідчим СВ Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 була винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000148, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.05.2020 за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України. Вважає постанову слідчого передчасною та незаконною. Невиплата потерпілому 150 000 грн страховки через шахрайські, на його думку, дії ОСОБА_7 є великою втратою, а тому цей факт потребує ретельного додаткового розслідування і потерпілому має бути повернуто страхові виплати.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився.

Захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, посилаючись на ті самі докази та обставини, що викладені в скарзі. Вказав, що кошти, які ОСОБА_6 передав через соціального працівника ОСОБА_8 в сумі 1000 грн є значною шкодою, оскільки ОСОБА_6 є інвалідом 2 групи, особою пенсійного віку і такі дії призвели до збитків, оскільки для нього наступили наслідки у не проведенні страхових виплат в розмірі 150 000 грн. До правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 звертався після розгляду справи в порядку цивільного судочинства, де у задоволенні його позову було відмовлено. Оскаржувану постанову вважає незаконною з тих підстав, що слідчим не досліджувалось питання про наявність у діях ОСОБА_7 ознак інших кримінальних правопорушень, окрім шахрайства, зокрема ознак службової недбалості чи самоуправства; слідчим в резолютивній частині постанови не зазначено в чиїх діях відсутній склад кримінального правопорушення. Водночас вказав, що з заявами до органів поліції про інші можливі кримінальні правопорушення ні він, ні ОСОБА_6 не звертались. Просив скаргу задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу заперечив, оскаржувану постанову вважає законною та обґрунтованою. У даному кримінальному провадженні виконані всі слідчі дії, слідство проведено повно та об`єктивно. Вказав, що обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача майна саме потерпілим, тоді як за обставин справи, ОСОБА_6 особисто грошові кошти ОСОБА_7 не передавав. Окрім цього, за ч. 2 ст. 190 КК України передбачено вчинення шахрайства, що завдало значної шкоди, чого також встановлено не було, оскільки йшла мова про 1000 грн, що в розумінні примітки до ст. 185 КК України не є значною шкодою. Щодо не зазначення у резолютивній частині постанови конкретної особи, в діях якої відсутній склад кримінального правопорушення, то таке може мати місце, коли в кримінального провадженні певній особі оголошено про підозру. З наведених підстав просив відмовити у задоволенні скарги.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу не визнав та додатково пояснив, що досудовим слідством встановлено, що сестра ОСОБА_6 укладала страховий договір по даному житловому будинку, який згорів та, який діяв до 26.03.2018. Страхова компанія здійснила нарахування ОСОБА_6 як правонаступнику своєї сестри, однак він відмовляється отримувати дану суму, бо вона є значно меншою. Соціальний працівник ОСОБА_8 передала страховому агенту ОСОБА_7 , 1000 грн і підписалася у страховому договорі, а особисто потерпілий не був присутній при укладенні договору від 07.03.2018 року. ОСОБА_7 надала слідству докази, що передавала кошти в сумі 1000 грн потерпілому, однак він відмовлявся їх отримувати. За досліджених слідством обставин не встановлено, що ОСОБА_7 мала на меті привласнити майно, а в даному випадку кошти в сумі 1000 грн, потерпілий особисто такі кошти їй не передавав, окрім цього відсутня кваліфікуюча ознака ч. 2 ст. 190 КК України значна шкода. Просив у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши доводи скарги, дослідивши додані до скарги матеріали, матеріали кримінального провадження №0000148 слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом Турківського ВП ГУНП України у Львівській області розслідувалось кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2020 за №0000148 за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України про можливе вчинення злочину страховим агентом ОСОБА_7 та іншими особами шахрайських дій відносно ОСОБА_6 .

Постановою слідчого СВ Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області від 22.09.2020 року це кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Зокрема, прийняте слідчим рішення мотивоване відсутністю у ОСОБА_7 мети привласнити майно потерпілого, тим, що сам потерпілий особисто не передавав їй майно, а саме грошові кошти в сумі 1000 грн, відсутністю кваліфікуючої ознаки значної шкоди. З урахуванням цього встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого ОСОБА_6 оскаржив таке до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому, приймаючи процесуальне рішення, а в даному випадку постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.

Згідно з ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається серед іншого в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні серед іншого підлягають доказуванню обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження. Порядок збирання та оцінки доказів передбачений главою 4 КПК України.

У ході розгляду скарги встановлено, що у межах кримінального провадження органами досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, інших процесуальних дій з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, серед яких проведено допити потерпілого, свідків, одночасний допит, проведено огляд місця події, огляд речового доказу.

Крім цього, встановлено, що до початку досудового розслідування кримінального провадження судами здійснювався розгляд цивільної справи, рішення у якій, враховуючи специфіку предмета злочину шахрайства, мають суттєве значення для розслідування такого кримінального провадження.

Так, Турківським районним судом Львівської області розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Львівської обласної дирекції ПАТ НАС «Оранта» про встановлення факту укладення договору страхування майна та тварин, зобов`язання вчинити дії. 10.07.2019 ухвалено рішення про задоволення позову. Визнано датою укладення договору страхування майна 97-20 № 4154586 09.03.2018 та датою початку його дії. Зобов`язано відповідача розпочати процедуру оформлення страхового випадку та страхових виплат за договором страхування майна 97-20 № 4154586.

Постановою Львівського апеляційного суду від 23.10.2019 вказане вище рішення суду скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Вказане судове рішення набрало законної сили.

Зокрема, судом було встановлено, що ОСОБА_6 не вносив страхового платежу в сумі 1000 грн, а відтак договір страхування майна 97-20 № 4154586 від 20.03.2018 не набрав чинності.

Частиною 2 статті 190 КК України передбачено відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. У результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших злочинів проти власності.

Як встановлено під час досудового розслідування кримінального провадження, яке розпочату після розгляду справи в порядку цивільного судочинства, і що не заперечив захисник в ході розгляду скарги, що ОСОБА_6 особисто грошових коштів ОСОБА_7 не передавав. Відтак з об`єктивної сторони відсутня безпосередня участь потерпілого у передачі майна, а в даному випадку грошових коштів в сумі 1000 грн.

Суб`єктивна сторона шахрайства характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 не мала на меті привласнити майно, і слідчим при винесенні оскаржуваної постанови надано цьому належну правову оцінку в сукупності з іншими доказами.

Окрім цього відсутня кваліфікуюча ознака ч. 2 ст. 190 КК України значна шкода, яка відповідно до примітки до ст. 185 КК України визначена в розмірі 100 і більше неоподатковуваних мінімумів громадян.

Доводи захисника про те, що 1000 грн є значною шкодою для потерпілого, слідчий суддя відхиляє як неспроможні, так як вказаний розмір значної шкоди не є оціночним поняттям, а визначений законодавцем в конкретному розмірі та не має диференційованого підходу для його визначення в іншому розмірі. Також слідчий суддя відхиляє як безпідставні і доводи захисника щодо значної шкоди в розмірі 150 000 грн., які є збитками, оскільки шахрайські, на його думку, дії ОСОБА_7 призвели до не проведення страхових виплат потерпілому, так як такі не можуть бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини 1 цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Як видно з матеріалів кримінального провадження жодній особі про підозру не було повідомлено, відтак, слідчим під час прийняття постанови про закриття кримінального провадження дотримано вимоги ч. 4 ст. 284 КПК України, а тому покликання захисника на цю обставину як підставу для скасування оскаржуваної постанови є безпідставними.

Щодо доводів захисника, що органом досудового розслідування не перевірено наявність в діях ОСОБА_7 ознак інших кримінальних правопорушень, окрім шахрайства, зокрема ознак службової недбалості чи самоуправства, то слідчий суддя звертає увагу на те, що відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення були внесені на підставі ухвали слідчого судді за заявою самого ОСОБА_6 саме за ч. 2 ст. 190 КК України. Досудове розслідування проводилось в рамках цього кримінального провадження і підстав для визначення іншої кваліфікації слідством не встановлено. Водночас закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України не передбачає подальшої обов`язкової кваліфікації діянь за іншими можливими кримінальними правопорушеннями.

Окрім цього, слідчий суддя зазначає, що особа, яка володіє відомостями про можливе кримінальне правопорушення вправі звернутись до слідчого, прокурора, дізнавача з заявою, повідомленням про кримінальне правопорушення на підставі ст. 214 КПК України.

Відтак, у ході розгляду скарги встановлено, що слідчим, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України всебічно, повно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, був наданий аналіз встановлених обставин, проведено значний і достатній обсяг слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, надано правову оцінку зібраним доказам, зокрема в частині кваліфікації.

Наведені обставини свідчать про повноту дослідження всіх обставин кримінального провадження та вжиття слідчим передбачених законом заходів для забезпечення ефективного досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова є законною та вмотивованою, підстав для її скасування не має, а тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області від 22.09.2020 року про закриття кримінального провадження №0000148, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.05.2020 за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.11.2020.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1