У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.07.2020р., якою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, що проживає у вищевказаному населеному пункті по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
- продовжено строк тримання під вартою до 28.09.2020 року включно. Визначено заставу у розмірі 42 тис. 40 грн.
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на нього відповідних обов`язків.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.07.2020р. продовжено строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до 28 вересня 2020 року включно. Визначено заставу у розмірі 42 тис. 40 грн. для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України.
________________________________________________________________________________

Провадження 11-кп/812/865/20 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст. 186 ч.2 КК категорія: продовження строку Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

тримання під вартою

тримання

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Захисник не погоджується з висновком суду про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились.
Вказує, що у справі майже допитані всі свідки.
Наголошує, що в судовому засіданні під час розгляду провадження щодо обвинуваченого стороною обвинувачення взагалі не було надано обґрунтування ризику ухилення ОСОБА_6 від суду з посиланням на конкретні докази його реального існування.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.02.2020 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 квітня 2020 року, який в подальшому був продовжений.
Врахувавши, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, продовжують існувати та не зменшились ризики переховування від суду, перешкоджання здійсненню процесуальних дій, впливу на свідка та інших учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що зазначеним ризикам неможливо запобігти на даній стадії, застосувавши до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд прийшов до наступного.
Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002619, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у ст. 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановлені на стадії судового розгляду до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не визначено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше судимий за вчинення тяжкого корисливого кримінального правопорушення, офіційно не працює, постійного джерела доходів не має. Судове провадження на даний час триває та не всі свідки по справі допитані.
Наведені обставини дають можливість припускати, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про те, що зазначені ризики продовжують існувати та не зменшились.
Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта стосовно необґрунтованості висновків суду першої інстанції про наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
З урахуванням тяжкості злочину та наявністю ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав для змінити запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, про що просить захисник.
Наявність місця проживання на території Миколаївської області та можливість безперешкодно прибувати за першою вимогою до слідчого, на що посилається захисник ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати обвинуваченому запобіжний захід, не пов`язаного з триманням під вартою.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги захисника.
Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 липня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: