Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9704/20
Провадження № 1-кп/644/103/21
УХВАЛА
Іменем України
15 лютого 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001213 від 09.10.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого водієм Харківської медичної академії післядипломної освіти, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 08.10.2020, приблизно о 21годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем ГАЗ-3110 ЗНГ р.н. НОМЕР_1 , рухався по пр. Московському зі сторони вул. Пліточної в напрямку пр. Індустріального в м. Харкові.

В цей час, рухаючись по вказаній дорозі, зі швидкістю не менше 64 км/год., в районі буд. 274, який розташований по пр. Московському в м. Харкові, водій ОСОБА_4 , при виникненні небезпеки для руху, яку він міг об`єктивно виявити, у вигляді пішохода ОСОБА_3 , яка перетинала проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_4 , діючи з необережності, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд та потерпілу ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього України, згідно з якими:

- п. 12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

У зв`язку з дорожньо-транспортною подією 08.10.2020 у потерпілої ОСОБА_3 згідно з висновком експерта № 12-14/882-А/20 від 25.11.2020 мали місце ушкодження: закритий уламковий гвинтоподібний перелом - діафіза правої великогомілкової кістки в середній і нижній третинах із зсувом - відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я.

Згідно з висновком експерта №7/1694/1695 СЕ-20 від 18.11.2020, у даній дорожній ситуації, що склалась водій автомобіля ГАЗ-3110 ЗНГ р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. У діях водія автомобіля ГАЗ-3110 ЗНГ р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку із ДТП. Водій автомобіля ГАЗ-3110 ЗНГ р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_4 виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом, діючи необережно, при виникненні небезпеки для руху, яку міг об`єктивно виявити, у вигляді пішохода ОСОБА_3 , яка перетинала проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого, допустив наїзд на вказаного пішохода, що спричинило вищевказані наслідки.

Обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнав в повному обсязі та пояснив, що 27.11.2020 року у вечірній час близько 21 години 40 хвилин керував технічно справним автомобілем ГАЗ-3110 ЗНГ, р.н. НОМЕР_1 . При зазначених у обвинувальному акті обставинах, він не помітив потерпілу ОСОБА_3 , яка перетинала проїжджу частину справа наліво відносно напрямку руху автомобілю. Уникнути наїзду на потерпілу йому не вдалось. Визнає, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок грубого порушення з його боку пункту 12.3 Правил дорожнього руху. Не заперечує, що наслідки в частині травмування потерпілої знаходяться в причинному зв`язку з його діями. Щиро кається у скоєному; матеріальну та моральну шкоду, спричинену потерпілій, відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у фактично скоєному , його вина підтверджується поясненнями потерпілої та зібраними в ході досудового розслідування письмовими доказами.
Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_3 пояснила, що що 06.12.2018 року у вечірній час після 21 години вона перетинала проїзну частину районі будинку АДРЕСА_2 та внаслідок наїзду на неї автомобілю, їй було спричинено тілесне ушкодження середньої тяжкості. У зв`язку з повним відшкодуванням обвинуваченим матеріальної та моральної шкоди, будь-яких претензій вона до обвинуваченого ОСОБА_4 не має; погіршення стану здоров`я станом на момент розгляду справи в суді не відмічає.
Оцінюючи зазначені показання обвинуваченого та потерпілої з точки зору їх належності та допустимості, суд вважає, що вказаним критеріям вони відповідають, при тому, що в цілому вони є логічними та послідовними .
За оцінкою в сукупності досліджених по кримінальному провадженню доказів, вину ОСОБА_4 за обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за ч. 1 ст. 286 КК України суд вважає доведеною.

Дії обвинуваченої мають вірну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового засідання від потерпілої ОСОБА_3 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України.

Зазначене клопотання підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , який також просив закрити справу, оскільки вони з потерпілою примирилися та він повністю відшкодував завдану шкоду.
Вислухавши прокурора, який не заперечував проти закриття справи у зв`язку з примиренням винногоз потерпілим, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду, а відповідно до п.1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України. Право на примирення у ст. 46 КК України - це особисте право потерпілого.

Аналогічні висновки містяться у Постанові Верховного суду від 16 січня 2019 року по справі № 439/397/17 (Провадження № 13-66кс18).
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_3 примирилася з обвинуваченим, який повністю відшкодував завдані потерпілій збитки, тому кримінальне провадження підлягає закриттю.

Разом з цим, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001213 від 09.10.2020 року, ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2020 року був накладений арешт на автомобіль «ГАЗ 3110 ЗНГ», р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.

Місцем зберігання автомобіля «ГАЗ 3110 ЗНГ», р.н. НОМЕР_1 , визначено спеціальний майданчик затриманих транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

Враховуючи, що підстави, передбачені в ч.4 ст. 174 КПК для продовження існування арешту, відсутні, то накладений арешт на автомобіль «ГАЗ 3110 ЗНГ», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить обвинуваченому ОСОБА_4 , підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, ст.46 КК України, керуючись ст. 284- 286 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :
На підставі ст. 46 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою .

Кримінальне провадження № 0001213 від 09.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати за проведення:
-судової автотехнічної експертизи №7/1694/1695 СЕ-20 від 18.11.2020 року в сумі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна ) гривня, 40 копійок;
-судової автотехнічної експертизи №7/1548 СЕ-20 від 11.11.2020 року в сумі 3922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві ) гривня, 80 копійок;
Скасувати арешт шляхом заборони відчуження, продажу та керування на автомобіль «ГАЗ 3110 ЗНГ», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який накладений на підставі Ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2020 (справа №953/16465/20, н/п 1-кс/953/7911/20).
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вступну та резолютивну частини ухвали складено 15.02.2021. Повний текст ухвали складено 17.02.2021 року .

Суддя ОСОБА_1