Дата документу 25.01.2021 Справа № 331/179/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/179/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/127/21Доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги

25 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши матеріали провадження за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2021 року до Запорізького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001592 від 20.11.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_3 просить скасувати зазначену ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на квартину АДРЕСА_1 , Ѕ частина якої належить потерпілій у даному провадженні ОСОБА_3 , а інша Ѕ частина - належить її батьку ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна або про відмову у ньому підлягає апеляційному оскарженню.

При цьому КПК України не встановлено чіткого перелік осіб суб`єктів права на апеляційне оскарження цієї ухвали, а в п. 10 ст. 393 КПК України вказано, що апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом. Останнє положення узгоджується зі змістом ч. 7 ст. 173 КПК України, згідно якої підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

Таким чином за загальним правилом власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою, прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення, а отже належить до категорії «іншої особи», які вправі подати апеляційну скаргу на рішення слідчого судді.

Разом з тим, з вищевикладених положень КПК України щодо арешту майна, у тому числі його оскарження, вбачається, що законодавець розрізняє можливість оскарження ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому.

З положень ст. 172 КПК України випливає, що з клопотанням про накладення арешту на майно має право звернутися лише слідчий за погодженням з прокурором, прокурор та цивільний позивач.

У зв`язку із чим оскаржити ухвалу про відмову у задоволені клопотання про накладення арешту можуть лише прокурор та цивільний позивач.

Вказане підтверджується і положеннями ч. 7 ст. 173 КПК України, згідно якої підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

Таким чином суддя доповідач приходить до висновку, що потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 не мають право оскаржувати ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , відповідно п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК підлягає поверненню апелянту.

Разом з тим потерпілій ОСОБА_3 та її представнику адвокату ОСОБА_4 необхідно роз`яснити, що вони мають право звернутись до прокурора з клопотанням про внесення апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді.

На підставі зазначеного, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна повернути особі, що звернулася з апеляційною скаргою.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Запорізького
апеляційного суду ОСОБА_2