Справа № 345/647/19
Провадження № 11-кп/4808/110/20
Категорія ст. 186 ч. 3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

перекладача ОСОБА_11 ,

розглянувши у кримінальному провадженні № 0001365 апеляційні скарги заступника прокурора Івано-Франківської області, захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Калуського міськрайонного суду від 18.12.2019 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_12 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії,

м. Целенжига, громадянина Грузії, проживаючого у

АДРЕСА_1 , судимого

22.03.2018р. вироком Чортківського райсуду

Тернопільської області за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК

України (далі ККУ) до 6 місяців арешту

засуджено:

- за ст. 186 ч. 2 ККУ до позбавлення волі на 4 роки (щодо потерпілого ОСОБА_13 );

- за ст. 186 ч.3 ККУ до позбавлення волі на 5 (п`ять) років (щодо потерпілої ОСОБА_14 ).

На підставі ст. 70 ч. 1 ККУ за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим йому призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років.

Запобіжний захід йому у виді застави залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Зараховано ОСОБА_12 у відбуте покарання термін попереднього ув`язнення з 20.12.2018 р. по 5.09.2019 р. з розрахунку день за день.

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Грузії, м. Сенакі,

громадянина Грузії, проживаючого у

АДРЕСА_1 , раніше не судимого

засуджено за ст. 186 ч. 2 ККУ до позбавлення волі на 4 роки 6 місяців (щодо потерпілого ОСОБА_13 ).

Покарання ОСОБА_8 обчислюється з 20.12.2018 р. з розрахунку день за день.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою йому залишено до набрання вироком суду законної сили.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_12 визнаний винним у вчиненні грабежу чужого майна, що завдало значної шкоди та в повторному вчиненні грабежу за попередньою змовою групою осіб. Обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні грабежу за попередньою змовою групою осіб при таких обставинах.

ОСОБА_12 23.11.2018 р. близько 17:45 год. біля перехрестя вулиць ВинниченкаСівецька у м. Калуш після зупинки на світлофорі автомобіля «Volkswagen » НОМЕР_1 під керуванням потерпілої ОСОБА_15 відкрив пасажирську дверку і відкрито заволодів її жіночою сумкою, де були гроші, мобільний телефон марки «Samsung SM-G355H/DS» та жіночий гаманець, чим завдав їй значну матеріальної шкоду на 107 876 грн.

20.12.2018 року близько 18:45 год. він за попередньою змовою із обвинуваченим ОСОБА_8 очікував останнього в автомобілі Opel МІ 859 DК неподалік будинку № 12 по вул. Винниченка у м. Калуш. В той час ОСОБА_8 на перехресті вулиць Винниченка-Сівецька з автомобіля «Renault Scenik» НОМЕР_2 , який зупинивя на світлофорі під керуванням потерпілого ОСОБА_16 , відкрив дверку і відкрито заволодів сумкою «Goldbe» з грошовими коштами, мобільним телефоном марки «LG G4 Stylus» та іншим майном загально на 4510 грн. Заволодівши вказаним майном ОСОБА_8 , діючи згідно попередньої домовленості із ОСОБА_12 , побіг у напрямку розташування вказаного автомобіля «Opel Tigra», в якому той його чекав. Потерпілий ОСОБА_17 його переслідував. ОСОБА_12 , побачивши, що до автомобіля наближається ОСОБА_8 з викраденою сумкою і намагається сісти в автомобіль, однак при цьому був затриманий невідомими для нього особами, запустив двигун автомобіля та покинув місце свого перебування.

В апеляційних скаргах:

- прокурор, змінивши апеляційні вимоги, просить перекваліфікувати дії обох обвинувачених по епізоду щодо потерпілого ОСОБА_18 з ч.2 ст. 186 на ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, пом`якшити їм покарання і призначити їм за цей злочин по 4 роки позбавлення волі кожному. Остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_12 визначити у вигляді 5 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін;

- захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням закону. Ставить під сумнів показання потерпілої ОСОБА_15 , яка повідомила, що обличчя нападника вона не бачила, тому вона не могла його впізнати в судовому засіданні. Потерпілий ОСОБА_16 взагалі не бачив обвинуваченого на місці події, стверджував тільки про автомобіль Opel Tigra, в якому хтось знаходився, проте двері автомобіля були заблоковані. Також, його підзахисний стверджував, що чек з магазину на ім`я ОСОБА_19 йому було підкинуто працівниками поліції. Одяг, який був вилучений в ОСОБА_12 також не може бути ознакою, яка ідентифікує його, так як шапку з помпоном та чорну балонову куртку носять багато осіб. Що стосується відео, то не можна стверджувати достовірно, що на ньому саме його підзахисний, з приводу цього жодних експертиз не проводилось. Також, в судовому засіданні не проводилося дій на впізнання обвинувачених, тому твердження у вироку, що вони були впізнані потерпілою та свідком є помилковими. Вважає, що участь ОСОБА_12 у скоєнні злочину не доведена, тому всі сумніви повинні тлумачитись на користь такої особи. Просить скасувати вирок суду щодо ОСОБА_12 та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 284 п. 3 КПК України у зв`язку з відсутністю достатніх доказів для доведення винуватості в його діях;

- захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним у зв`язку недоведеністю вини обвинуваченого в інкримінованому йому правопорушенні, сумніви щодо правильності кваліфікації його дій та в зв`язку з неповнотою судового слідства. Вважає, що вина його підзахисного не доведена тими доказами, на які посилається суд. Судове слідство було проведено упереджено, не повно. При цьому судом не доведено існування зговору між обвинуваченими на викрадення чужого майна та факт відкритого викрадення майна потерпілого, на місці був інший мужчина кавказької національності. Докази у вироку є сумнівними, які треба трактувати на користь обвинуваченого. Просить вирок суду скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Апеляційний розгляд проведено без участі обвинуваченого ОСОБА_12 , оскільки він ухиляється від явки до суду, прокурор змінив апеляцію на пом`якшення його становища, що усуває процесуальні перешкоди для апеляційного провадження без його участі.

Неодноразова неявка потерпілих і їх представників не є перешкодою для апеляційного розгляду.

В апеляційній інстанції:

- захисник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали подану апеляцію в його інтересах, просять її задовольнити, апеляцію прокурора відхилити;

- захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 підтримав апеляційні доводи, просить вирок скасувати, провадження закрити за недоведеність його вини; апеляцію прокурора відхилити;

- прокурор підтримав апеляційну скаргу у зміненому вигляді, просить її задовольнити, апеляційні скарги захисників відхилити.

З`ясувавши обставини справи, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим.

Оскаржений вирок частково вказаним вимогам закону не відповідає, тому підлягає зміні.

Висновок суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_12 і ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень ґрунтується на належно досліджених і допустимих доказах.

Апеляційна скарга прокурора у зміненому вигляді слід визнати оьгрунтованою.

Апеляційні доводи захисників обвинувачених про недоведеність їх вини не ґрунтуються на матеріалах провадження і спростовуються наведеними у вироку доказами, які не викликають сумнівів у їх належності, допустимості й переконливості.

Зокрема, їх вина по епізоду потерпілої ОСОБА_15 доводиться такими доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_14 про те, що 23.11.2018 року біля 17.45 год в м. Калуші з пасажирського крісла її автомобіля обвинувачений ОСОБА_12 викрав її сумку з грошима і майном в загальному на 107876 грн, чим завдав їй значної шкоди; впізнання обвинуваченого вона підтвердила в судовому засіданні;

Доводи обвинуваченого та захисника про те, що потерпіла помиляється в пізнанні ОСОБА_20 спростовуються її твердив переконанням про його впізнання як особи, яка вчинила грабіж її майна;

- вказані показання потерпілої підтвердив її син свідок ОСОБА_21 , який в той момент їхав позаду її автомобіля та підтверджуються показаннями працівника поліції свідка ОСОБА_22 ;

- переглянутим в судовому засіданні відеофайлом з відеокамери, розміщеної неподалік місця злочину, на якому в той день і час зафіксовано переміщення двох чоловіків за виглядом і одягом подібних до обвинувачених;

- даними протоколу вилучення й огляду одягу обвинуваченого ОСОБА_12 (т.1 а.с. 190-192), який відповідає одягу осіб на вищевказаному відеофайлі;

- даними протоколу впізнання потерпілою ОСОБА_14 вилученої куртки і шапки обвинуваченого ОСОБА_12 (т1 а.с. 193-198) та протоколу впізнання нею цього ж обвинуваченого за фотографіями (т.1 а.с. 199-201);

Посилання обвинувачених та захисту на те, що потерпіла помиляється у вказаних впізнаннях спростовуються переконливими доводами потерпілої про їх впізнання;

- даними протоколу обшуку автомобіля «Опель», яким в той день користувався обвинувачений ОСОБА_12 , про виявлення в ньому фіскального чеку «Приватбанку» на ім`я « ОСОБА_23 ». Наявність цього документа у викраденій сумці підтвердили потерпіла ОСОБА_14 та її син свідок ОСОБА_23 .

Доводи обвинувачених і їх захисників про те, що цей документ в авто обвинуваченого ОСОБА_12 підкинули працівники поліції, суд переконливо розцінив як спосіб захисту, оскільки у справі немає сумнівів у достовірності й допустимості цього доказу, що підтверджено переглянутим судом відеозаписом обшуку вказаного автомобіля і зафіксованого у відповідному протоколі обшуку (т.1 а.с. 183-188); достовірність зазначеного чеку підтверджено експертним висновком (т.1 а.с. 189),

- даними протоколів слідчих дій та відеозаписів про те, що в той день і час автомобіль «Опель», яким користувався обвинувачений ОСОБА_12 , був припаркований неподалік вчинення злочину (т.1 а.с. 161-169-177).

Вищенаведені докази та мотиви суду поза розумним сумнівом доводять, що вказаний грабіж майна потерпілої ОСОБА_14 вчинено обвинуваченим ОСОБА_12 . Його дії правильно кваліфіковано за ст. 186 ч.3 ККУ. Всі його та захисника заперечення суд правильно оцінив як спосіб захисту.

Вина обвинувачених ОСОБА_12 і ОСОБА_8 по епізоду потерпілого ОСОБА_16 доводиться такими доказами:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_12 в тій частині, що він користується автомобілем «Опель Тігра», що проходить по цій справі, й визнав, що 20.12.2018 року він з цим автомобілем перебував у м. Калуш на вул. Винниченка;

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_24 в тій частині, що на відео огляду місця події 20.12.2018 року зафіксовано саме його;

- показаннями потерпілого ОСОБА_16 про те, що в той день і час з пасажирського місця його автомобіля обвинувачений ОСОБА_24 викрав його сумку із майном. Він зразу побіг за ним і тримав його постійно в полі зору, аж до затримання біля автомобіля «Опель Тігра», який зразу від`їхав;

- вказані показання потерпілого підтверджуються показаннями працівника поліції свідка ОСОБА_22 та даними протоколів огляду (т.1 а.с. 220-223; 226-229) та перегляду відеофайлів, на яких зафіксовано обставини й обстановку вчиненого злочину;

- даними протоколу огляду місця події (т.1 а.с. 230-231) з відеозаписом про те, що в той день зразу ж після вчиненого злочину було затримано ОСОБА_24 із сумкою потерпілого ОСОБА_18 ; при цьому обвинувачений намагався сісти в автомобіль «Опель Тігра» під керуванням обвинуваченого ОСОБА_12 .

Оцінивши докази в сукупності і навівши переконливі мотиви, суд прийшов до обґрунтовано висновку про те, обвинувачені вчинили злочин щодо майна потерпілого ОСОБА_18 за попередньою змовою групою осіб.

Однак, суд правильно встановив обставини кримінального правопорушення по епізоду потерпілого ОСОБА_18 , але дав їм неправильну правову оцінку та кваліфікацію їх дій як закінченого грабежу.

Як вказано в самому вироку і підтверджено потерпілим ОСОБА_25 він при переслідуванні грабіжника постійно тримав його у полі свого зору, чим не давав йому розпорядитися викраденим майном, тобто обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_8 вчинено закінчений замах на грабіж, оскільки ними були здійснені всі необхідні дії для заволодіння чужим майном, однак злочин не було завершено з причин, які не залежали від їх волі, що передбачено ст. 15 ч.2 ККУ.

За таких обставин дії обвинувачених по цьому епізоду слід перекваліфікувати з ч.2 ст. 186 на ч.2 ст. 15, 186 ч.2 ККУ з відповідним пом`якшенням за цим правопорушенням покарання згідно вимог ст. 68 ККУ.

Підстав для пом`якшення ОСОБА_12 остаточного покарання за сукупністю злочинів колегія суддів не вбачає.

Підстав для інших змін чи скасування вироку апеляційною інстанцією не встановлено.

Таким чином апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 408, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги прокурора у зміненому вигляді, захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково, вирок Калуського міськрайонного суду від 18.12.2019 року щодо них змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_12 з ст. 186 ч. 2 КК України на ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України і призначити покарання позбавлення волі на 4 (чотири) роки;

- за ст. 186 ч. 3 КК України позбавлення волі на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_12 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на 5 (п`ять) років.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ст. 186 ч. 2 КК України на ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України і призначити покарання за ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 - з моменту вручення копії ухвали.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5