Справа № 438/1045/19
Провадження № 1-кп/438/28/2020
В И Р О К
іменем України

18 серпня 2020 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Бориславського міського суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000360 від 24 серпня 2019 року,
стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Головське Турківського району Львівської області, проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, вдови, має на утриманні доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючу, раніш не судиму,
обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -
за участі сторін судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_3 15 серпня 2019 року близько 19 години 00 хвилин, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, через незачинені вхідні двері проникла у приміщення квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung E12001» вартістю 270 гривень та жіноче кільце вартістю 3200 гривень, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну 3470 гривень.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у первинних показах наданих суду під час судового розгляду визнала частково. Зокрема, показала, що вечором 15 серпня 2019 року ходила в районі вул.Церковної м.Борислава та просила милостиню. Зайшовши на подвір`я одного з будинків, підійшовши до однієї з квартир, відкрила за вхідну ручку двері та зайшла до квартири. Господарів квартири не було. В коридорі на тумбочці обвинувачена помітила мобільний телефон. Вирішила вкрасти цей телефон, поклавши телефон собі в кишеню. Далі зайшла в одну із кімнат. В цей момент з іншої кімнати вийшла господиня та почала питати, що обвинувачена робить у неї в квартирі. Обвинувачена пояснила, що просить милостиню. Потерпіла, давши обвинуваченій кусень хліба, випровадила обвинувачену із своєї квартири. У первинних показах обвинувачена заперечувала, що викрала з полиці шафи золоте кільце. У подальшому обставину щодо викрадення золотого кільця обвинувачена визнала повністю; показала, що забрала кільце з полички шафи, яка знаходилась у кімнаті, в якій обвинувачену застала потерпіла.

Після цього як обвинувачена залишила квартиру, остання вимкнула мобільний телефон, вийнявши з нього сім-карту, яку викинула в траву.

Після того, як обвинувачена задрімала на автобусній зупинці по вул.С.Бандери у м.Бориславі, обвинувачена вирішила закласти мобільний телефон та золоте кільце в ломбард. По дорозі до ломбарду виявила, що загубила викрадене кільце. Скориставшись допомогою незнайомого хлопця, оскільки не мала при собі паспорта, здала викрадений мобільний телефон в ломбард.

Обвинувачена ОСОБА_3 під час судового розгляду не заперечувала щодо визначеного на досудовому розслідуванні розміру завданої злочином майнової шкоди. Родичами обвинуваченої повністю відшкодована майнова шкода. Просить суд суворо не карати, обрати покарання не пов`язане з реальним відбуттям покарання.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченою ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а також визнання вини обвинуваченою у подальшому, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується доказами по справі, дослідженими в судовому засіданні, зокрема:
показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 про те, що 15 серпня 2019 року в проміжку часу між 19 годиною 00 хвилин та 19 годиною 20 хвилин виявила у приміщенні власної квартири АДРЕСА_2 незнайому жінку. На запитання потерпілої, незнайомка повідомила, що просить милостиню. Потерпіла випровадила незнайомку із своєї квартири. Практично відразу виявила, що з тумбочки у коридорі пропав мобільний телефон «Samsung E12001» із сім-картою, який потерпіла оцінила вартістю в 400 грн та жіноче кільце вагою близько 6-7 грам, яке знаходилосьна поличці шафи, яка знаходилась у кімнаті, в якій потерпіла застала обвинувачену.

Крім показань потерпілої, винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 підтверджується і документальними доказами, безпосередньо дослідженими в суді:
даними заяви потерпілої від 23 серпня 2019 року у правоохоронні органи про викрадення у неї 15 серпня 2019 року мобільного телефону та золотого кільця;
даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 серпня 2019 року, відповідно до якого вбачається що свідок ОСОБА_8 впізнав підозрювану ОСОБА_3 як особу, яка передала останньому мобільний телефон «Samsung » для здачі у ломбард;
даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 серпня 2019 року, відповідно до якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 впізнала підозрювану ОСОБА_3 як особу, яка 15 серпня 2019 року близько 19 години перебувала у квартирі потерпілої;
даними протоколу проведення слідчого експерименту від 28 серпня 2019 року із фототаблицею за участі підозрюваною ОСОБА_3 , під час проведення якого остання добровільно надала покази про обставини вчинення нею даного кримінального правопорушення, зокрема, після проникнення у квартиру через незачинені двері, викрала із тумбочки мобільний телефон, який у подальшому здала у ломбард за допомогою незнайомого чоловіка. Також викрала з поличка шафи однієї із кімнат золоте кільце, яке у подальшому загубила;
даними довідки за №281 від 27 серпня 2019 року щодо вартості золотого кільця вагою 7 грам 3200 гривень, викрадених у потерпілої. Розмір матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, сторони не оспорювали під час судового розгляду;
даними довідки за №180 від 28 серпня 2019 року щодо вартості мобільного телефону марки «Samsung E12001» 270 гривень, викраденого у потерпілої. Розмір матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, сторони не оспорювали під час судового розгляду;
даними постанови про визнання речовими доказами від 26 серпня 2019 року, відповідно до якої фрагмент квитанції з ломбарду «Скарбниця» про заставу мобільного телефону марки «Самсунг Е12001», що підтверджують отримання свідком ОСОБА_8 під заставу грошових коштів, добровільно видані підозрюваною ОСОБА_3 , а також у подальшому оглянуті відповідно до протоколу огляду речових доказів від 26 серпня 2019 року.
Проаналізувавши та оцінивши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, дослідивши обставини провадження, керуючись законом, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, суд уважає поза всяким розумним сумнівом доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та вважає, що її дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до тяжких злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Інших обставин, які пом`якшують покарання чи обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Суд не погоджується із доводами сторони обвинувачення про наявність обставини, яка пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину.
Зокрема, суд вважає що відсутня обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, як активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачена під час судового розгляду змінювала свої покази з метою уникнення відповідальності. Лише після наданих показів потерпілої ОСОБА_6 та документальних доказів, безпосередньо досліджених в суді, обвинувачена повністю визнала винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує особу винної, раніш не судимої, має постійне місце проживання, вдови, має на утриманні неповнолітню доньку, не працює, на обліку у наркологічному диспансері та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, а також беручи до відома досудову доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінена органом пробації як середній, враховуючи думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді позбавлення волі у межах мінімальної міри без відбуття покарання, думку потерпілої щодо обрання покарання на думку суду, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах мінімальної санкції частини статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.
Приймаючи до уваги наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, що знижує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , зокрема те, що остання не працює і не займається будь-якою суспільно-корисною працею, умисний злочин вчинила з корисливих мотивів, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без відбуття покарання у виді позбавлення волі і тому до неї слід застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши останню від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю два роки, оскільки звільнення обвинуваченої від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю один рік, запропоновані стороною обвинувачення та захисту, не може бути визнано судом пропорційним та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Головське Турківського району Львівської області винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий : суддя ОСОБА_1