Справа № 383/535/19
Номер провадження 1-кп/383/9/21
УХВАЛА

09 лютого 2021 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представник малолітньої потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області об`єднане кримінальне провадження за №0000036 та №0000037 від 10.02.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Дібрівка Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, із неповною середньою освітою, не військовозобов`язаного, раніше судимого:

- 03.12.2004 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 06.03.2007 року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 121, ч.1 ст.115, ч.1 ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі. 27.04.2017 року звільнений з Бердянської виправної колонії №77 на підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.04.2017 року умовно-достроково, не відбутий строк 2 роки 29 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжено, термін дії якого закінчується 13 лютого 2021 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , обґрунтованість висунутого обвинувачення та його серйозність, що свідчить про його суспільну небезпеку, а також те, що перебуваючи на волі обвинувачений матиме можливість переховуватися від прокурора та суду, ухилятись від відповідальності, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженню, які ще не давали свої показання в судовому засіданні, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню ризикам та виконанню процесуальних обов`язків.

Обвинувачений заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Подав клопотання в якому просив змінити запобіжний захід на домашній арешт з 18:00 до 07:00 год. за адресою: АДРЕСА_3 за місцем проживання його брата ОСОБА_8 через погіршення стану його здоров`я, оголошення голодування, а також застосування до нього під час досудового розслідування заборонених методів слідства, з приводу чого органами ДБР проводиться досудове розслідування.

Захисник обвинуваченого підтримав позицію підзахисного, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора змінивши запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши думку учасників процесу щодо запобіжного заходу, дослідивши матеріали провадження, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити частково та продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12.02.2019 року застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.04.2019 року строк тримання під вартою продовжено до 16 год. 00 хв. 11.05.2019 року. Ухвалами Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.05.2019 року, від 25.06.2019 року, від 20.08.2019 року, від 03.10.2019 року, від 26.11.2019 року, від 17.01.2020 року, від 03.03.2020 року, від 22.04.2020 року, від 27.05.2020 року, від 14.07.2020 року, від 03.09.2020 року, від 30.10.2020 року та від 16.12.2020 року строк тримання під вартою продовжено до 16 год. 00 хв. 08 липня 2019 року, до 12 год. 35 хв. 23 серпня 2019 року, до 15 год. 10 хв. 18 жовтня 2019 року, до 13 год. 10 хв. 01 грудня 2019 року, до 14 год. 03 хв. 24 січня 2020 року, до 16 год. 15 хв. 16 березня 2020 року, до 12 год. 17 хв. 01 травня 2020 року, до 11 год. 10 хв. 20 червня 2020 року, до 11 год. 30 хв. 25 липня 2020 року, до 13 год. 55 хв. 11 вересня 2020 року, до 12 год. 00 хв. 01 листопада 2020 року, до 16 год. 30 хв. 28 грудня 2020 року та до 11 год. 50 хв. 13 лютого 2021 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Мета застосування запобіжного заходу визначена ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

У порядку ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних, тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, має не зняту та не погашену у передбаченому законом порядку судимість, що вказує на ознаки його агресивної протиправної поведінки, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень в період умовно-достроково звільнення від відбування покарання. Вказані обставини істотно підвищують ризик невиконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, обвинувачений до затримання проживав разом з потерпілою без реєстрації, іншого житла не має, не працевлаштований, тобто суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має, не одружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків. На теперішній час обставини справи та особистість обвинуваченого змін не зазнала, а тому у суду є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які ще не допитані.

Крім того, при вирішені питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою встановлено, що інтереси суспільства щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою перевищують інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого та існування презумпції невинуватості.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст.177 КПК України, а також зважаючи на дані обвинувальних актів, справи та матеріалів клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора відповідає вимогам статей 184, 199 КПК України, та переконаний у необхідності продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як наявні у матеріалах дані підтверджують продовження існування ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі заміни чи скасування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане надасть йому можливість переховуватись від суду впливати на потерпілу і свідків, та не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків зокрема щодо явки до суду, що буде передумовою для затягування розгляду кримінального провадження та ускладнить виклик обвинуваченого, оскільки станом на дату розгляду питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого судовий розгляд не закінчено, не допитані свідки, які ще не давали показання в суді на допиті яких наполягає сам обвинувачений.

Разом з тим, посилання в клопотанні на переховування обвинуваченого від прокурора суд вважає безпідставним, оскільки такого ризику ч.1 ст. 177 КПК України не передбачено, у зв`язку з чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає, адже обвинувачений ОСОБА_6 не працює, тобто доходу для проживання не має, власного житла не має, можливість застосування домашнього арешту за адресою проживання його брата ОСОБА_8 виключається, з огляду на відсутність в матеріалах справи згоди останнього на проживання в одному житлі разом з обвинуваченим, що є обов`язковою вимогою для застосування домашнього арешту. Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на необхідність лікування через погіршення стану здоров`я та голодування, не є підставою для зміни запобіжного заходу, адже вказані прокурором ризики не зменшились, а фаховий медичний персонал установи ізолятора тимчасового тримання забезпечить медичне обслуговування обвинуваченого. Крім того, така форма поведінки обвинуваченого як оголошення голодування не є процесуальною, та суд розцінює такі дії, як емоційне висловлення своєї позиції незгоди із обраним запобіжним заходом.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

ОСОБА_6 обвинувачується у кримінальних правопорушень, пов`язаних із застосуванням насильства по відношенню до потерпілих, тому на виконання вимог положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не має підстав для визначення йому застави при продовженні застосування обраного виду запобіжного заходу.

На підставі вище викладеного та враховуючи матеріали обвинувачення, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199, 331, 350, 370, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити частково.

ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 КК України, продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15 год. 00 хв. 09 квітня 2021 року.

Строк дії даної ухвали визначити до 15 год. 00 хв. 09 квітня 2021 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Суддя ОСОБА_1