Сарненський районний суд
Провадження № 1-кп/572/424/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2020 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0008052 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263, ч. 1, 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Сарненського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263, ч. 1, 4 ст. 296 КК України.
Прокурор ОСОБА_8 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в якому просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В клопотанні зазначено обставини, викладені в обвинувальному акті, крім того, посилається на ризики передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою. Вказує, що на момент розгляду клопотання ризики не зменшились і надалі продовжують існувати. Наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що згідно вимог ст. 12 КПК України злочини, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 , відносяться до категорії у тому числі особливо тяжких. Максимальною мірою покарання за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років. Відсутність у ОСОБА_7 офіційного працевлаштування та постійних стабільних доходів свідчить про те, що грошові кошти на проживання останній отримує шляхом вчинення злочинів, зокрема за грошову винагороду вчинив підпал автомобіля, який знаходиться у користуванні ОСОБА_9 та вчинив хуліганські дії із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, зокрема кинув на дах будинку АДРЕСА_2 бойову гранату наступальної дії РГД-5 за місцем проживання ОСОБА_10 , а також закінчений замах на умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з хуліганських мотивів стосовно потерпілого ОСОБА_11 . Крім того, ОСОБА_7 відразу після події злочину покинув місце події та вжив заходів щодо приховування знарядь та засобів вчинення кримінального правопорушення, зокрема частину свого спорядження залишив у своєму автомобілі, який припаркував по вул. 16 Липня у м. Рівному, а частину (верхній одяг та взуття) у своїй квартирі.
Також наявні ризики і того, що обвинувачений ОСОБА_7 , буде впливати на потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_12 , оскільки перед вчиненням злочину останнім надходили погрози, а також ультиматуми у разі не погашення боргових зобов`язань одним із співвласників підприємства.
Крім того, відсутність таких стримуючих факторів як постійне місце роботи, міцні соціальні зв`язки (неодружений, на утриманні дітей не має), є підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжувати свою злочинну діяльність, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що обґрунтовано виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання і просив продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та утримувати його під вартою з утриманням в ізоляторі тимчасового тримання № 1 ГУНП в Рівненській області без визначення розміру застави, оскільки ризики, які існували на стадії досудового розслідування, продовжують існувати й на даний час.
ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання, разом з тим посилаються на його необґрунтованість.
Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України,за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Судом встановлено, що існують підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів та вказані злочини, мають суспільно - небезпечний характер, не одружений, на утриманні дітей не має, ніде не працює, не має постійних занять, роботи та постійного джерела заробітку, що вказує на відсутність у нього стримуючих чинників особистісно-соціального характеру.
Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, а також те, що він обвинувачуються в скоєнні зокрема тяжкого кримінального правопорушення, доцільно вирішувати питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, що інкримінується обвинуваченому, та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, а тому, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Перелічені вище обставини обумовлюють висновок суду про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Сукупність вказаних обставин відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 183 КПК України свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків та можливість застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
На підставі наведеного та керуючись ст. 183, 197, 314, КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , запобіжний захід тримання під вартою з утриманням в ізоляторі тимчасового тримання № 1 ГУНП в Рівненській області без визначення розміру застави до 27 лютого 2021 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Рівненської області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3