УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні заяву слідчого судді ОСОБА_2 по самовідвід, -

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0006442 по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, головуючий суддя ОСОБА_2 .
24 липня 2020 суддею ОСОБА_2 заявлено самовідвід у даному кримінальному провадженні, посилаючись на те, що існують обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, оскільки 08.11.2019 р. ОСОБА_2 , як слідчим суддею було розглянуто та частково задоволено скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області, щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та зобов`язано уповноважених посадових осіб Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області, виконати вимоги ст. 214 КПК України, а саме внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості викладені в заяві ОСОБА_3 від 28.10.2019 р., про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 255, 256, 171 КК України, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
При цьому в заяві від 28.10.2019 р. ОСОБА_3 просив внести до ЄРДР відомості щодо вчинення організованою групою осіб у складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 255, 256, 171 КК України.
Зазначено, що частина вищезазначених осіб, відносно яких зобов`язано уповноважених посадових осіб Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості викладені в заяві ОСОБА_3 від 28.10.2019 р., є потерпілими по кримінальному провадженню №0006442 відносно ОСОБА_3 .
Дослідивши надані матеріали приходжу до висновку, що заява про самовідвід слідчого судді не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її справи в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду.

З наданих матеріалів вбачається, що підставою для самовідводу є розгляд скарги від 28.10.2019 р. ОСОБА_3 в якій сотанній просив внести до ЄРДР відомості щодо вчинення організованою групою осіб у складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 255, 256, 171 КК України та, що частина вищезазначених осіб, відносно яких зобов`язано уповноважених посадових осіб Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості викладені в заяві ОСОБА_3 від 28.10.2019 р., є потерпілими по кримінальному провадженню №0006442 відносно ОСОБА_3 .

Утім, будь-яких об`єктивних даних, які в вказували на необ`єктивність та упередженість в розгляді вказаної справи, не встановлено.

Статтею 75 КПК України визначено перелік обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні

Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Наведених обставин для відводу слідчого судді під час розгляду заяви про самовідвід не установлено.

Тому заява про самовідвід не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 82 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви судді ОСОБА_2 про самовідвід по розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0006442 по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України - відмовити.

Суддя: ОСОБА_1