Справа №639/4844/20
Провадження №1-кс/639/2098/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 серпня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника третьої особи, відносно майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000082 від 02.07.2020 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000082 від 02.07.2020 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 01.08.2020 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Герцена, 26, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , фактичним власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.08.2020 екіпажем патрульної поліції було зупинено транспортний засіб «Mitsubishi Pajero» д. н. з НОМЕР_2 чорного кольору. Надалі було встановлено особу водія, а саме ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 з ознаками підробки, а саме - візуально помітно, що дане свідоцтво про реєстрацію у розмірі менше за звичайний бланк свідоцтва про реєстрацію приблизно на 2,5 мм.
За даним фактом 02.08.2020 було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, відомості внесені до ЄРДР за № 0000082.
01.08.2020 о 12:10 слідчим СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області було проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. Герцена, 26 під час якого було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 .
Водій ОСОБА_5 пояснив, що придбав вказаний вище автомобіль близько двох років тому на сайті інтернет-оголошень «РСТ», в наслідок чого отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 .
Вилучене в ході огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, слідчим СВ Новобаварського ВП ГУНП України в Харківській області 02.08.2020 визнане речовим доказом.
Метою накладення арешту є збереження речових доказів.
Власником вилученого майна є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а фактичним володільцем є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , м.т.: НОМЕР_3 .
Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального проступку, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.
Таким чином, повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі повернення зазначених предметів можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також з метою проведення ряду судових експертиз, з метою збереження речових доказів, прокурор приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.
Відповідно до ч.2 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального проступку або зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального проступку, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом наркотичних речовини; предмети набуті в результаті вчинення кримінального проступку, доходи від них, або на яке був спрямований кримінальний проступок.
Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Тому, звернення з відповідним клопотанням важливо для забезпечення доказової бази, з метою збереження речових доказів, у кримінальному провадженні, про що йдеться в ч. 2 ст. 170 КПК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити. Зазначив, що вилучене свідоцтво відповідає всім ознакам доказу в кримінальному провадженні, по якому планується призначити експертні дослідження щодо встановлення ознак його підробки. До вирішення питання про арешт майна таке дослідження призначати слідство не вважає доцільним, оскільки у випадку відмови в задоволенні клопотання можливість витребування свідоцтва буде вкрай ускладнена.
Представник третьої особи, відносно майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував протии задоволення клопотання, пояснивши, що відсутні підстави для такого арешту, неспівпадіння розміру свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з аналогічними свідоцтвами не свідчить про його підроблення. Також пояснив, що ОСОБА_5 є фактичним володільцем автомобілю, який належить ОСОБА_6 , право власності на нього не переоформлювалося. У випадку призначення експертизи ОСОБА_5 не буде ухилятися від надання свідоцтва експертам.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін, дослідивши документи та надані до суду матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків .

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(ч.3ст.170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.

Постановою інспектора СД Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 02.08.2020 року вказані речі визнані речовими доказами у справі.
Суд вважає, що наявні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом злочину, зазначене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна, зокрема є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому КПК порядку.

Прокурором доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, тобто підроблення офіційного документу; майно, на яке прокурор просить накласти арешт, тимчасово вилучено, визнано речовим доказом, та має суттєве доказове значення для досудового розслідування, може бути доказом під час судового розгляду, необхідне для повного та всебічного розслідування кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, у володінні якої перебуває майно та завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, може бути виконане, а тому наявні підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на вилучене майно з метою збереження речових доказів.
ОСОБА_5 є лише володільцем автомобілю та свідоцтва про його реєстрацію, а не його власником, його представником не доведено беззаперечно того, що зберігання майна, яке є предметом клопотання, у ОСОБА_5 не ускладнить проведення експертного дослідження.
Отже, необхідно накласти арешт на вилучене 01.08.2020 у ОСОБА_5 під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Герцена, 26 майно: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 .
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що орган досудового розслідування має всі передбачені законом можливості та повинен вжити заходидля якнайшвидшого призначення експертного дослідження вилученого документу задля неприпущення надмірного втручання у права та свободи його володільця.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 369, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що було вилучено під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Герцена, 26.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виконання ухвали покласти на дізнавача та/або прокурорапо кримінальному провадженню №0000082 від 02.07.2020 року .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні при оголошенні ухвали у той же строк після отримання її копії.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1