Дата документу 17.08.2020 Справа № 554/6712/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001621 від 07.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, про арешт майна у кримінальному провадженні №0001621 від 07.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що в провадженні слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001621 від 07.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що незаконну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів, здійснює ОСОБА_4 .

10.08.2020 року незаконну діяльність ОСОБА_4 припинено, останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.08.2020 року на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, у присутності понятих за адресою: АДРЕСА_1 , здійснено обшук ОСОБА_4 , в ході якого серед особистих речей виявлено та вилучено: мобільний телефон марки LenovoIMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; три паперові згортки із речовиною зеленого кольору ззовні схожою на наркотичну; грошові кошти які під дією ультрафіолетової лампи мають світіння плям жовтого кольору, а саме купюри номіналу та серій: 100 грн «УЦ 6350192», 100 грн «УК 3469324», 50 грн «ТД 3188997», 50 грн «УИ 3760393», 50 грн «УД 5851083», 50 грн «УА 9791675», 50 грн. «СТ 4661288»; грошові кошти, а саме купюри номіналу та серій: 20 грн. «ЧБ 4518590», 1 грн. «УТ 8584536; 2 грн. «ТВ 8388611», монети: 10 коп 2 шт, польські злоті номінали «1», «50, «5»; банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_3 ; банківська картка MonoBank № НОМЕР_4 ; дві зв`язки ключів; ліхтарик, антисептик, коробка з навушників, очні каплі, наушники білі, серветки вологі, ножик металевий, чохол для окулярів, хустка; кредитний договір на 2-х аркушах; маска захисна.

До того ж, в ході огляду на відкритій ділянці місцевості поруч з під`їздом до будинку АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 вилучено одяг, а саме: футболка чоловіча червоного кольору, шорти сірого кольору чоловічі, головний убір чорного кольору з логотипом «Манчестер Юнайтед».

10.08.2020 під час проведення санкціонованого обшуку місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено: шість паперових згортків із речовиною зеленого кольору ззовні схожою на наркотичну; саморобний пристрій для куріння канабісу (складається з двох частин полімерних пляшок, та корка із нашаруванням горілої речовини).

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що вилучені в ході обшуку затриманого ОСОБА_4 вищевказані предмети та грошові кошти являються тимчасово вилученим майном, слідчий просить вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, у провадженні Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001621 від 07.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення органом досудового розслідування підозрюється ОСОБА_4 , якому 11.08.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Виходячи із аналізу положень пункту першого частини третьої статті 132 КПК України, статті 170 КПК України, слідчий, прокурор в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, в якому особі оголошено про підозру, має довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.
Розглядаючи клопотання слідчого по суті, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Так, із змісту клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, вбачається, що зазначені обставини підозри, які інкримінуються ОСОБА_4 , мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку та огляду від 10.08.2020 року, а також під час затримання ОСОБА_4 10.08.2020 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Постановою слідчого від 11.08.2020 року вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001621 від 07.07.2020 року.

Вилучені, відповідно до протоколів обшуку, огляду та затримання від 10.08.2020 року речі, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001621 від 07.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.
Накласти арешт на вилучені предмети 10.08.2020 року, а саме: мобільний телефон марки Lenovo IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; три паперові згортки із речовиною зеленого кольору ззовні схожою на наркотичну; грошові кошти які під дією ультрафіолетової лампи мають світіння плям жовтого кольору, а саме купюри номіналу та серій: 100 грн «УЦ 6350192», 100 грн «УК 3469324», 50 грн «ТД 3188997», 50 грн «УИ 3760393», 50 грн «УД 5851083», 50 грн «УА 9791675», 50 грн. «СТ 4661288»; грошові кошти, а саме купюри номіналу та серій: 20 грн. «ЧБ 4518590», 1 грн. «УТ 8584536; 2 грн. «ТВ 8388611», монети: 10 коп 2 шт, польські злоті номінали «1», «50, «5»; банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_3 ; банківська картка MonoBank № НОМЕР_4 ; футболка чоловіча червоного кольору, шорти сірого кольору чоловічі, головний убір чорного кольору з логотипом «Манчестер Юнайтед», саморобний пристрій для куріння канабісу (складається з двох частин полімерних пляшок, та корка із нашаруванням горілої речовини), з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1