Справа № 202/4421/20
Провадження № 1-кс/202/5667/2020
УХВАЛА
Іменем України
24 вересня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представників заявника адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000770 від 02.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 зі скаргою на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000770 від 02.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, указуючи.
Обґрунтовуючи подану скаргу заявник вказав, що органом досудового розслідування був порушений порядок вчинення процесуальних дій щодо складення і вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 . Так, копію повідомлення про підозру ОСОБА_6 було оголошено та вручено 20.06.2018 року дружині останнього ОСОБА_7 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як станом на 20.06.2018 року постійне місце реєстрації та проживання знаходилося за адресою: АДРЕСА_2 . Окрім того, в даній копії підозри відсутні підписи слідчого та прокурора. Також повідомлення про підозру не містить часу та місця вчинення кримінального правопорушення, у змісті повідомлення про підозру були відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, підтверджені доказами, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи. Крім вищезазначеного, орган досудового розслідування під час повідомлення про підозру чітко не вказав на беззаперечність фактів, викладених у тексті повідомлення, та не посилався на зібрані у зв`язку із цим докази. Вказана підозра є необґрунтованою, про що свідчить наданий стороною захисту консультативний висновок № 007/СЛМ/18 науково-правового дослідження, складеного 16.08.2018 року Центром судових експертиз та експертних досліджень ДП «Інформаційні судові системи» Державної судової адміністрації України, який спростовує відомості, викладені в повідомленні про підозру. Заявник вважає, що станом на сьогодні ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваної особи у кримінальному провадженні.
У зв`язку з викладеним, заявник просив зобов`язати уповноваженого прокурора вчинити дії щодо скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, зобов`язати уповноваженого прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженню №0000770 про оголошення підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а також зобов`язати уповноваженого прокурора вчинити дії щодо скасування розшуку ОСОБА_6 .
У судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які представляють інтереси підозрюваного ОСОБА_6 , скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, оскільки повідомлення про підозру було складено та вручено з дотриманням вимог норм чинного КПК України.
З`ясувавши обставини, що були підставою звернення до суду зі скаргою, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000770 від 02.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
20.06.2018 року складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документу, яке в той же день оголошене та вручене ОСОБА_7 (дружині) у зв`язку з відсутністю ОСОБА_6 .
Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 08.08.2018 року досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000770 від 02.06.2017 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, зупинено та останнього оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.08.2018 року постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 08.08.2018 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000770 від 02.06.2017 року та оголошення у розшук ОСОБА_6 скасовано в частині зупинення досудового розслідування.
З поданої скарги вбачається, що підставою для скасування повідомлення про підозру заявник вважає те, що органом досудового розслідування була порушена процедура повідомлення про підозру та те, що підозра ґрунтується на недостатніх та недостовірних доказах.
Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України.
Відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно зі ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з ч. 1 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Згідно зі ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст. 89 КПК України).
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21.04.2011 року, остаточне 21.07.2011 року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
За своїм змістом повідомлена 20.08.2018 року ОСОБА_6 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України. При врученні повідомлення про підозру слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_6 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КПК України.
За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_6 вимог глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_6 шляхом оголошення підозри та вручення копії дружині останнього органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст. 276-278 КПК України, а тому вимоги скарги в частині зобов`язання прокурора вчинити дії щодо скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 та зобов`язання прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженню №0000770 про оголошення підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, задоволенню не підлягають.
Інші доводи сторони захисту про відсутність доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не є предметом розгляду слідчого судді, оскільки повинні перевірятись при розгляді обвинувального акту в суді.
Не підлягають задоволенню також вимоги скарги щодо зобов`язання уповноваженого прокурора вчинити дії щодо скасування розшуку ОСОБА_6 з огляду на таке.
Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.
Встановлений вказаною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
З огляду на зазначене, вимоги заявника щодо зобов`язання уповноваженого прокурора вчинити дії щодо скасування розшуку ОСОБА_6 не стосуються рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, в розумінні положень ст.ст. 303, 304 КПК України.
На підставі викладеного, прихожу до висновку про відмову в задоволенні скарги в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000770 від 02.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1