Справа № 740/4364/20
Провадження № 1-кс/740/53/21
УХВАЛА

21 січня 2021 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить повернути йому для відповідального зберігання автомобіль марки «ВАЗ-211440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який накладено арешт 15 жовтня 2020 року слідчим суддею в рамках кримінального провадження №0000981, внесеного до ЄРДР 13 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Зазначає, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 вказаний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_4 , але він перебуває в його користуванні.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 13.10.2020 приблизно о 04-40 год на автодорозі Р67 біля с.Талалаївка Ніжинського району Чернігівської обаласті автомобіль марки «ВАЗ-211440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під його керуванням скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , що рухався в попутному напрямку, в результаті чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

15 жовтня 2020 року Ніжинський міськрайонний суд постановив ухвалу про накладення арешту на вказаний автомобіль.
Зазначає, що на цей час в рамках кримінального провадження проведені всі необхідні експертизи, а щодо слідчого експерименту, то, зі слів слідчого, залучення його автомобіля неможливе, оскільки в ньому пошкоджена фара. Крім того, вказаний автомобіль йому потрібен для того, щоб добиратися до роботи, оскільки він проживає в с.Світанок Ніжинського району.
Вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту транспортного засобу, а тому просить скасувати арешт, накладений на вказаний автомобіль, та дозволити ним користуватися.
ОСОБА_3 просить розглянути його заяву в судовому засіданні за його відсутності та задовольнити її.
У судове засідання слідчий ОСОБА_6 не з*явився, подавши письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності та не заперечує проти передачі автомобіля ОСОБА_3 на відповідальне зберігання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшла наступного висновку.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"), має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Як встановлено слідчим суддею, 13.10.2020 приблизно о 04-40 год на автодорозі Р67 біля с.Талалаївка Ніжинського району Чернігівської обаласті автомобіль марки «ВАЗ-211440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , що рухався в попутному напрямку, в результаті чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

13.10.2020 зазначений автомобіль в ході огляду місця події було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів при Ніжинському ВП ГУНП та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 жовтня 2020 року №0000981за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 15 жовтня 2020 року накладено арешт на вказаний автомобільз метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, якої у даному випадку немає.

За таких обставин арешт із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, накладений з правових підстав, передбачених ч.2, 3 ст. 170 КПК України, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_3 , як користувача автомобіля марки марки «ВАЗ-211440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому слідчий суддя дійшла висновку про відсутність перешкод для передання арештованого майна для відповідального зберіганняОСОБА_3 .

Однак, підстави для скасування арешту відсутні, оскільки розслідування кримінального провадження не завершено і зняття арешту шляхом зняття заборони на приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, автомобіля неприпустимо.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Таке рішення виходить з позиції розумності та співмірності обмеження права власності, права користування та наслідків такого арешту.

На цій стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Зобов`язати слідчого у цьому кримінальному провадженні повернути ОСОБА_3 автомобіль марки «ВАЗ-211440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання.

Заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуженняцього автомобіля.

Зобов`язати ОСОБА_3 надавати безперешкодний доступ до автомобіля марки «ВАЗ-211440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в разі необхідності проведення з використанням вказаного транспортного засобу будь-яких слідчих дій під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1