Справа № 159/1129/20
Провадження № 1-кп/159/211/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001131 від 18.06.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, без реєстрації місця проживання, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , з вищою освітою, розлученого, має на утриманні одну малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, а саме - 07.06.2018 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 гривень, який сплачено 05.12.2018 року, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за злочин проти власності, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так, ОСОБА_5 , в період часу з 02 год. 10 хв. по 02 год. 15 хв. 18.06.2019 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи поблизу магазину "Сяйво", що по вулиці Заводській, 9 в м. Ковелі Волинської області, з незамкненого салону автомобіля марки "Славута", державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав мобільний телефон марки "ZТЕ" моделі "Blade L5 Plus" (ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ), чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 999,67 грн.
Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, вчинив крадіжку, вчинивши тим самим кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 28 лютого 2020 року було укладено угоду про примирення, за змістом якої сторони констатують факт, що неправомірними діями ОСОБА_5 потерпілому була завдана майнова шкода в розмірі 999,67 грн. Потерпілий ОСОБА_4 констатує, що претензій майнового та морального характеру до ОСОБА_5 не має. Обвинувачений ОСОБА_5 приносить потерпілому щирі вибачення за спричинену майнову шкоду та принесені незручності, внаслідок своїх неправомірних дій. Сторони угоди дають добровільну згоду на призначення покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки із звільненням від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України. Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд прийшов до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України (в редакції до 01.07.2020 року), угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України (в редакції на день постановлення вироку), угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, на день вчинення ним протиправних діянь, було віднесене до злочинів середньої тяжкості. На момент постановлення вироку, таке кримінальне правопорушення віднесено до нетяжких злочинів.

Правову кваліфікацію кримінального правопорушення (злочину) органами досудового розслідування здійснено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 185 КК України ( в редакції на час вчинення злочину).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не застосовувався. Підстав для застосування такого заходу щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили судом не вбачається, виходячи із даних про особу обвинуваченого та його належної поведінки.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, пов`язані із залученням експертів для проведення судової товарознавчої експертизи, в сумі 785,05 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Цивільного позову не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити Угоду про примирення від 28 лютого 2020 року у кримінальному провадженні № 0001131, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати по справі в сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1