ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2020 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, укладену 16 липня 2020 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0002246 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід не обирався,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
19 червня 2020 року приблизно о 23:20 год., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись від будинку АДРЕСА_1 , на землі побачив металевий предмет, схожий на штикніж, довжиною близько 80 см., усвідомлюючи, що металевий предмет є холодною зброєю, діючи умисно, всупереч вимогам, визначених Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.1998 року за №662 та Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12.10.2012 року за №576, ОСОБА_4 взяв його у руки та ніс при собі з метою принести за місцем свого проживання.
Близько 22:30 год. 19.06.2020 року співробітники правоохоронних органів ДОП Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 разом з інспектором УПП в Харківській області ОСОБА_7 , рухаючись по вул. Старошишкіській неподалік будинку №20 у м. Харкові, виявили ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі металевий предмет, схожий на штикніж, у зв`язку з чим було викликано слідчооперативну групу Київського ВП ГУ НП в Харківській області.
19.06.2020 року в період часу з 23:14 год. по 23:30 год. слідчим СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. Старошишківська 20, в ході якого ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції металевий предмет, схожий на штикніж, який було вилучено,та у присутності понятих упаковано у полімерну чорну плівку, та опечатано процесуальною біркою з пояснювальним написом: «ОМП за фактом 19.06.2020 за адресою: м. Харків, вул. Шишківська 20. Вилучено металевий предмет, схожий на штикніж з фрагментом ствола», з підписом процесуальних осіб та відтиском круглої печатки №61 Київського ВП.
Згідно висновку судовоїкриміналістичної експертизи холодної зброї №10/3/347СЕ-20 від 08.07.2020 року металевий ніж вилучений у ОСОБА_4 наданий на дослідження військовий багнет до магазинної гвинтівки системи Мосіна калібру 7,62 мм, зразку 1891/1930 рр. виробництва СССР належить до бойової клинкової холодної зброї колючої дії. Багнет поступив для експертизи насадженим на дульну частину ствола колишньої зброї. Наданий на дослідження багнет виготовлений за типом бойової клинкової холодної зброї колючої дії. Наданий на дослідження предмет виготовлений промисловим способом. Наданий на дослідження предмет не є заготовкою холодної зброї.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, тобто незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Під час досудового розслідування між прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , 16 липня 2020 року укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 , беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та щиро покаявся. Крім того, сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, та на підставі ст. 75 КК України його буде звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням на 1 рік.
Угода, підписана сторонами 16 липня 2020 року, разом із обвинувальним актом, надійшла до суду 17 липня 2020 року.
Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів...
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у підготовчому судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженої сторонами угоди про визнання винуватості.
Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області та ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , як таку, що відповідає вимогам закону.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні наполягали на затверджені угоди, ОСОБА_4 провину у інкримінованому злочині визнав повністю, щиро розкаявся.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області та ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 16 липня 2020 року про визнання винуватості, відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає вимогам призначення покарання, передбачених ст. 65, 66, 69 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
Судом вивчались данні про особу обвинуваченого, та встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, одружений, осіб на утриманні не має.
Обставинами, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно зі ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Угоду про визнання винуватості, укладену 16 липня 2020 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
Застосувати ст. ст. 75, 76 КК України та у відповідності з цими статтями кримінального закону звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у вигляді обмеження волі, призначеного за цим вироком з випробуванням на строк 1 (один) рік, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з пробації та повідомляти уповноважений орган з пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Речові докази по справі військовий багнет до магазинної гвинтівки системи Мосіна калібру 7,62 мм, зразку 1891/1930 рр. виробництва СССР - після набрання вироком законної сили знищити.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_1 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (код доходів 24060300, п/рахунок UA5020005, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999680, банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, отримувач платежу УК Слобідського району м. Харків/24060300) витрати на проведення судово-криміналістичної експертизи холодної зброї №2/347СЕ-20 від 08.07.2020 року у розмірі 980 грн. 07 коп.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Згідно п.1 ч.4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4,6,7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.
Суддя
Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1