Справа № 214/87/19
1-кп/214/560/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000421 від 22.02.2018 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, який не одружений, на утриманні дітей не має, не працює, має середньо-технічну освіту, раніше судимий:

- 04.02.2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.03.2010 року вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.02.2010 року змінено та призначено покарання за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 13.10.2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.186 КК України до позбавлення волі на 2 роки 7 місяців;

- 21.01.2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2, 122 ч.1, 70 ч.1 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі, звільнився 01.07.2014 року по відбуттю строку покарання,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 12.02.2018 року, приблизно о 00-05 годині, знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_2 . На ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 кулаками рук наніс декілька ударів в ділянку обличчя ОСОБА_4 , спричинивши тим самим останній тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, перелому лівої виличної кістки з зміщенням уламків. Зазначені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України за ознаками: умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України визнав в повному обсязі та пояснив наступне. 12.02.2018 року, приблизно о 00-00 годині ночі на зупинці «Первомайка» в Саксаганському районі він познайомився з ОСОБА_7 та хлопцем ромської національності, які розпивали горілку. Він з ними випив також. Потім хлопець ромської національності запросив їх до себе в гості, до квартири п`ятиповерхового будинку, в якій було багато мешканців. Він запропонував ОСОБА_7 піти звідти. Вони зайшли за знайомим ОСОБА_8 , і на пропозицію ОСОБА_7 пішли до неї в гості. Далі вони прийшли до ОСОБА_7 додому та розпивали там пиво. Через деякий час ОСОБА_8 пішов. Потім прийшла потерпіла та почала говорити, що він крадій і вигнала його. Він відмовлявся йти, оскільки ОСОБА_7 його не виганяла. Потерпіла поцарапала його і він вдарив останню 2 рази кулаками по обличчю. Потім ОСОБА_7 вивела потерпілу з квартири та закрила двері. Він бачив, як у потерпілої була кров на обличчі, розбитий ніс. Мобільний телефон у ОСОБА_7 він взяв для здійснення дзвінка, а потім повернув. Потерпілу до квартири впустила ОСОБА_7 біля 2-3 години ночі. В скоєному розкаюється та просить суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 12.02.2018 року, приблизно о 00-00 годині, вона прийшла в кв. АДРЕСА_2 до сусідки ОСОБА_9 на допомогу, оскільки почула, що її грабували. В квартирі був обвинувачений та ОСОБА_10 . Остання бігала по квартирі та кричала, що в неї обвинувачений вкрав блютуз-колонку. В руках у обвинуваченого був мобільний телефон, належний ОСОБА_11 . Вона намагалася забрати мобільний телефон у обвинуваченого і просила його піти з квартири. Обвинувачений в коридорі кулаками рук наніс їй близько восьми ударів в область голови і в живіт. В неї з носа і губ пішла кров та вона пішла до крану вмиватися, а далі пішла додому. Вона звернулася до лікарні, в неї був перелом виличної кістки. Їй нічого не відшкодовано. В 2-й міській лікарні їй робили операцію. Наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому визначається рецидив злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 , по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (Т. 2 а.с.49).
Відповідно до ст.12 КК України обвинувачений вчинив нетяжкий злочин.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (Т.2 а.с.51), раніше судимий (Т.2 а.с.52-53), на обліку в КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» у лікарів психіатра і нарколога не перебував та не перебуває (Т.2, а.с.49, 50).
Окрім того, суд враховує думку потерпілої, яка просила суд призначити ОСОБА_5 суворе покарання.
Згідно з досудовою доповіддю Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 визначено високий ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства. У відповідності до висновку органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому випадку, за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України та п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України (т.1 а.с.53-54).

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим, вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
У справі потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, згідно з яким вона просить стягнути з ОСОБА_5 на її користь 20 000 грн. майнової шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди.
Прокурор не заперечував проти задоволення цивільного позову.
Обвинувачений ОСОБА_5 позовні вимоги визнав в повному обсязі, та не заперечував проти їх задоволення.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , також не заперечував проти задоволення позовних вимог потерпілої.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд приходить до висновку, що умисними, протиправними діями, які виразились у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, потерпілій спричинено матеріальну шкоду, відповідальність за яку суд покладає на обвинуваченого в зв`язку з доведенням його вини.
Вирішуючи питання про належність, допустимість доказів та з огляду на наявність підстав звільнення від доказування, суд керується нормами ЦПК України, а саме ч.1 ст.82 ЦПК України, якою передбачено що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі ст.ст.16, 1166 ЦК України, відповідно до ст.ст.128, 368 КПК України, позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 20000 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.
При цьому, суд приходить до висновку про наявність у потерпілої ОСОБА_4 моральних страждань, внаслідок вчинення відносно неї злочину.

У зв`язку з характером і глибиною душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесла потерпіла ОСОБА_4 , ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що заявлена нею сума в розмірі 20 000 гривень в якості компенсації моральної шкоди підлягає стягненню з ОСОБА_5 .
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст.ст.349 ч.3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Строк покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту затримання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілої ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 20 000(двадцять тисяч) грн. 00 коп., в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 20 000(двадцять тисяч) грн. 00 коп.

Речовий доказ кофту блакитного кольору зі слідами бурого кольору, належну потерпілій ОСОБА_4 , яку передано до камери схову Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №0000421) повернути власнику, дозволивши розпоряджатись нею на власний розсуд (т.2 а.с.35, 36);

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1