Справа № 697/2381/20
Провадження № 1-кп/697/309/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки Р-П Южний, Новоузенського району, Саратовської області, Російська Федерація, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з початковою освітою, непрацююча, має на утриманні неповнолітню дитину, несудима,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачена ОСОБА_4 , 09.12.2020 близько 12.00 годин, знаходячись в с. Мартинівка, Канівського району, Черкаської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що двері будинку ОСОБА_6 , що розташований у АДРЕСА_2 не замкнені, проникла до будинку та з шафи таємно викрала гроші в сумі 27 000 грн., чим завдала потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло.

У даному кримінальному провадженні 29 грудня 2020 року між прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості, прокурор та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості, підозрювана ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаялася та добровільно відшкодувала завданий збиток потерпілій; зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення в повному обсязі під час судового розгляду обвинувального акту; у разі виявлення, надати інформацію органам внутрішніх справ про вчинення іншими особами кримінальних правопорушень.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваній ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Також потерпілим було надано письмову згоду прокурору на укладення угоди.

Крім того, прокурор та підозрювана ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання. Крім цього, стосовно витрат на залучення експерта прокурор просив стягнути з обвинуваченої 1 307,60 грн. в зв`язку з проведенням трасологічної експертизи (довідка про витрати на проведення експертизи № СЄ-19/124-20/15704-ТР від 23.12.2020). Стосовно витрат на проведення дактилоскопічної експертизи № СЄ-19/124-20/15703-ТР від 22.12.2020, прокурор вказані витрати просив не стягувати.

Обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити дану угоду.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості. Крім цього, стосовно витрат на залучення експерта захисник просив стягнути з обвинуваченої 1 307,60 грн. в зв`язку з проведенням трасологічної експертизи (довідка про витрати на проведення експертизи № СЄ-19/124-20/15704-ТР від 23.12.2020). Стосовно витрат на проведення дактилоскопічної експертизи № СЄ-19/124-20/15703-ТР від 22.12.2020, вказані витрати захисник просив не стягувати.

У підготовче судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд зазначеного вище кримінального провадження без її участі, проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим не заперечувала (а.с.41).

Суд, проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченої, думку прокурора, захисника обвинуваченої, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державі чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене за ч. 3 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а частиною другою статті 474 цього Кодексу, встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, захисником обвинуваченого, призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснено і їй зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України та угоди про визнання винуватості з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути 1307,60 грн., у зв`язку з проведенням трасологічної експертизи (довідка про витрати на проведення експертизи № СЄ-19/124-20/15704-ТР від 23.12.2020).

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369-371, 373-374, 471, 473-474 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 29 грудня 2020 року між прокурором Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 , її захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки Р-П Южний, Новоузенського району, Саратовської області, Російська Федерація, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України, що у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку; умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- слід низу взуття перекопійований на відрізок темної дактилоскопічної плівки, диск для лазерних систем зчитування з двома фотозображеннями слідів низу взуття, диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом з камери відеонагляду в с. Мартинівка Канівського району Черкаської області, передані до кімнати зберігання речових доказів Канівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області залишити при матеріалах кримінального провадження;

- чоботи жіночі передані до кімнати зберігання речових доказів Канівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області повернути ОСОБА_4 .

- гаманець переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 під зберігальну розписку залишити у користуванні ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки Р-П Южний, Новоузенського району, Саратовської області, Російська Федерація, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в зв`язку з:

- проведенням трасологічної експертизи № СЄ-19/124-20/15704-ТР від 23.12.2020 в розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1