Справа № 487/4765/20
Провадження № 1-кс/487/5213/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.08.2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю

ВСТАНОВИВ:
21.08.2020 року, слідчий Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді із вказаним клопотанням, в якому просить надати заступнику начальника Третього слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 , слідчим Третього слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 та прокурорам групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, та знаходяться у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина Україна, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме військового квитка ОСОБА_13 .

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що в проваджені Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, перебуває кримінальне провадження №0000010 від 29.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_13 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді старшого водія зенітного взводу групи бойового управління військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», 21.10.2019 о 08 год. 00 хв., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: смт. Чорноморське, Лиманський район, Одеська область та ухилявся від проходження військової служби по 12.17 год. 29.01.2020, проводячи свій вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

У зв`язку з вказаним, 15.06.2020 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

У ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні також встановлено, що у військовому квитку ОСОБА_13 на сторінці 5 в графах «12. «___» _______ 20_ р. на підставі ___________ звільнений (демобілізований) в запас. Військовий комісар (командир в/ч № _______» невстановленою на даний час особою зроблено запис ручкою «А3880» та поставлено підпис.

Відомості, які знаходяться у військовому квитку ОСОБА_13 самі по собі або в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному проваджені, зокрема встановлення осіб та доведення їх вини у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані відомості мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, необхідно отримати тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, та можливість їх вилучення, які перебувають у володінні ОСОБА_13 , а саме його військового квитка.

Відповідно до ст. 163 ч.4 КПК України клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів розглянуто за відсутності особи, у володінні якої знаходяться документи.

Слідчий до судового засідання не з`явився, надала до суду заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, вимоги клопотання підтримала у повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.09.2017 ОСОБА_13 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу із військовою частиною НОМЕР_1 в особі її командира.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2017 № 82-РС ОСОБА_13 призначено на посаду оператора 4 зенітної ракетної батареї 2 зенітного ракетного дивізіону та він вважається таким, що з 21.09.2017 справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2017 № 194 ОСОБА_13 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та він вважається таким, що з 21.09.2017 справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2017 №100-РС ОСОБА_13 призначено на посаду водія-електрика взводу зв`язку групи бойового управління військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2017 №234 ОСОБА_13 вважається таким, що від 14.11.2017 справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 21.09.2017, тобто з дня зарахування ОСОБА_13 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу за контрактом та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за контрактом.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, ОСОБА_13 був зобов`язаний дотримуватися вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 49, 127, 128, 216, Статуту внутрішньої служби ІНФОРМАЦІЯ_2 , ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищевказаних нормативних актів, ОСОБА_13 вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді старшого водія зенітного взводу групи бойового управління військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», 21.10.2019 о 08 год. 00 хв., з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: смт. Чорноморське, Лиманський район, Одеська область та ухилявся від проходження військової служби по 12.17 год. 29.01.2020, проводячи свій вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

У зв`язку з вказаним, 15.06.2020 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

У ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні також встановлено, що у військовому квитку ОСОБА_13 на сторінці 5 в графах «12. «___» _______ 20_ р. на підставі ___________ звільнений (демобілізований) в запас. Військовий комісар (командир в/ч № _______» невстановленою на даний час особою зроблено запис ручкою « НОМЕР_1 » та поставлено підпис.

Так, на думку слідчого відомості, які знаходяться у військовому квитку ОСОБА_13 можуть становити лікарську таємницю, конфіденційну інформацію, персональні дані осіб, а отже інформацію з обмеженим доступом.

Відомості, які знаходяться у військовому квитку ОСОБА_13 самі по собі або в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному проваджені, зокрема встановлення осіб та доведення їх вини у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Вищевказані відомості можливо використати як доказ, оскільки вони містять фактичні дані, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлять наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Обставини, які передбачаються довести за допомогою цих відомостей - встановлення осіб та доведення їх вини у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Вказаний квиток перебуває у володінні ОСОБА_13 .

Тимчасовий доступ до військового квитка ОСОБА_13 має на меті призначення у подальшому судової почеркознавчої експертизи з метою встановлення особи, якою виконано вищевказаний запис у військовому квитку ОСОБА_13 .

Таким чином, вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані відомості мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, тому у органів досудового слідства виникла необхідність в отримані тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, та можливість їх вилучення, які перебувають у володінні ОСОБА_13 , а саме його військового квитка.

У відповідності до статті 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку).

У відповідності до статті 160 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до статті 86 КПК України докази визнаються допустимими, якщо вони отриманні у порядку, встановленому КПК України, в противному випадку недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

В Ухвалі ВССУ від 12.11.2015, в справі №5-2095км15 зазначено, що відповідно до положення статті 87 КПК України недопустимими є докази, отриманні внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушенням прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини та основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Більш того, відповідно до ч. 5 ст. 101 КПК України висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнанні судом недопустимими.

У рішенні від 30.06.2008 по справі «Гефтен проти Німеччини» (скарга №22978/05) Європейський суд з прав людини вперше застосував вироблену Верховним Судом США доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отриманні з його допомогою, будуть такими ж.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці відносяться персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних.

Порядок доступу до такої інформації регулюється положеннями ч.ч. 5, 6 ст.163 КПК України, а саме, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; а також доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Частино 7 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Слідчим надані докази обставин, на які він посилається та доведено наявність підстав, передбачених ч.5,6,7 ст. 163 КПК України.

За такого, з огляду на суть кримінального правопорушення, за яким здійснено правову кваліфікацію кримінального провадження та обсяг слідчих дій, які необхідно вчинити для проведення повного та всебічного досудового розслідування, суд дійшов висновку про те, що такий ступінь втручання щодо зазначених вище документів, повністю виправдовує потреби досудового розслідування, тому клопотання слідчого належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 159-166 КПК України

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 задовольнити.

Надати заступнику начальника Третього слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 , слідчим Третього слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 та прокурорам групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, та знаходяться у володінні ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина Україна, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме військового квитка ОСОБА_13 .

Ухвала дійсна до 30.09.2020 року (включно).

Роз`яснити ОСОБА_13 положення частини 1 статті 166 КПК України, згідно яких, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1