ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/679/21
провадження № 1-кс/753/215/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" січня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 8 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007381, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 26 липня 2018 року вироком Дарницького районного суду міста Києва за частиною першою статті 309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., 27 червня 2019 року вироком Дарницького районного суду міста Києва за частиною другою статті 309 КК України до 4-років позбавлення волі та на підставі статей 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року вказаний вирок приведений у відповідність до КК України із змінами, в частині зменшення призначеного покарання до 3-х років.
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України,
УСТАНОВИВ:
15 січня 2021 до Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 8 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007381, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007381, внесеного 8 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , визначивши для себе головним джерелом для здобуття коштів і матеріальних благ, незаконне зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу метадон, з користливих мотивів, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , розкладав наркотичний засіб метадон, який йому постачала ОСОБА_7 , у публічно доступних місцях, повідомляв ОСОБА_7 їх місцезнаходження для подальшого координування наркозалежних покупців до місця схованки з наркотичним засобом.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час, спосіб і місці ОСОБА_5 отримав 12 гумових кульок, в середині із наркотичним засобом метадоном, тим самим придбав та почав зберігати наркотичний засіб з метою подальшого збуту. В подальшому, 13 січня 2021 року, за адресою: м. Київ, вул. Волго-Донська, 72, ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції, та під час особистого обшуку у нього було вилучено 12 гумових кульок в середині із порошкоподібною речовиною, в одному з яких виявлено наркотичний засіб метадон масою 0,092 г.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу, з метою подальшого збуту, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України. Крім того, ОСОБА_5 є особою, яка раніше вчиняла правопорушення, передбачене статтею 309 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України.

В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, для запобігання яких до підозрювано ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового слідства та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно ухилятись від явки до органу досудового слідства та суду, тобто переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 двічі був засуджений вироками Дарницького районного суду міста Києва, на цей час у провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває кримінальна справа відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 309 КК України, вирок у цій справі на разі не ухвалено.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний не працює, не має належних засобів для існування, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вживання наркотичних засобів, проходив курс лікування від наркотичної залежності.

Також, на думку прокурора, необхідно врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність у нього постійного офіційного місця роботи, майновий стан.

Під час досудового слідства не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що підозрюваний не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не визнав факту вчинення ним кримінального правопорушення, саме що стосується збуту наркотичних засобів, вказав, що він дійсно вживає наркотичні засоби, проходив курс лікування, але після новорічних свят знову почав вживати наркотичні засоби. Вказав, що працівники поліції знайшли у нього наркотичні засоби, проте він їх придбав для власного вживання, у нього не було мети збувати їх іншим особам. Просив суд врахувати, що він завжди з`являвся на виклик до органів досудового розслідування та суду під час розгляду інших кримінальних проваджень щодо нього, ніколи не переховувався та не мав це за мету. Він усвідомлює тяжкість покарання за збут наркотичних засобів, а тому ніколи нікому їх не продавав.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні також просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого чи обрати іншій, більш м`який запобіжний захід. На думку захисника, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, просив врахувати, що у підозрюваного є батьки-пенсіонери, які потребують догляду та які зможуть забезпечити виконання ОСОБА_5 , у випадку обрання судом, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Крім того, вказав, що батьки можуть стримувати ОСОБА_5 від вчинення інших кримінальних правопорушень.

Також адвокат вказав, що під час проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні слідчими було допущено ряд процесуальних порушень, зокрема ОСОБА_5 вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення за 13 хв до закінчення 24 годиного строку його вручення, без повідомлення захисника, чим порушено його права. Вказав на ряд інших, на його думку, процесуальних порушень, які мають суттєве значення для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному. Зазначив, що долученими до клопотання матеріалами підтверджується лише факт придбання ОСОБА_5 наркотичних засобів, проте не підтверджується факт їх збуту.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007381, внесеного 8 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 307 КК України.

13 січня 2021 року в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 було затримано в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України.

14 січня 2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України. В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення від 8 жовтня 2019 року;

- протоколи від 13 грудня 2019 року та 12 лютого 2020 року за результатами проведення негласної слідчо-розшукової дії, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, під час проведення якого встановлено, зокрема факти попередньої змови ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та факти здійснення роздрібного безконтактного збуту наркотичного засобу метадону;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які вказують на ОСОБА_5 , як на особу, за допомогою якої можна було придбати наркотичні засоби (особисто у нього або він та особа, яка закладає у певному місці наркотичні засоби для наркозалежних осіб);

- протоколом про результати спостереження за особою ОСОБА_5 від 21 січня 2020 року;

- висновком експерта від 14 січня 2021 року № СЕ-19/111-21/1461-МРВ, відповідно до якого, надана на дослідження кристалічна порошкоподібна речовина білого кольору містить наркотичний засіб метадон, масою, 0,092 г;

-протоколом затримання ОСОБА_5 від 13 січня 2021 року, відповідно до якого останнього було затримано 13 січня 2021 року о 15:30 год та при огляді у нього було виявлено 12 згортків гумових кульок у середині з білою порошкоподібною речовиною, вказана речовина надіслана на експертизу, на цей час висновок експерта відсутній;

- протоколом обшуку житла за місце проживання ОСОБА_5 кв. АДРЕСА_2 , під час якого в кімнаті ОСОБА_5 , зокрема, але не виключно, виявлено та вилучено згорток фольги, всередині з білою порошкоподібною речовиною, а також пластикову коробочку в середині з зеленою речовиною рослинного походження, пластина таблеток «Метадон-3Н».

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.
Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.
Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України. При цьому, злочин, передбачений частиною другою статті 307 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки .
Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як видно з клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення підозрюваного в судовому засіданні, а також особистість ОСОБА_5 , суд погоджується з тим, що на даний час наявні ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки, на цей час у провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за частиною другою статті 309 КК України, після скасування Київським апеляційним судом попереднього вироку від 23 липня 2020 року, за яким ОСОБА_5 був засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ОСОБА_5 двічі був засуджений за статтею 309 КК України, як він сам підтвердив у судовому засіданні він усвідомлює тяжкість покарання за частиною другою статті 307 КК України, він не бажає потрапляти «за грати», а хоче пройти курс лікування у психіатрів чи психологів. ОСОБА_5 усвідомлює, що він наркозалежна особа та не може стримувати себе від вживання наркотичних засобів; вчинити інший злочин, оскільки як зазначалось, ОСОБА_5 не працює, не має постійного джерела доходу, проживає разом з батьками, які забезпечують його грошима, а також той факт, що ОСОБА_5 визнав себе наркотично залежною особою, та підтвердив факт вживання наркотичних засобів, навіть після проходження курсу лікування, а отже є ризик того, що ОСОБА_5 , потребуючи нових наркотичних засобів для власного вживання та не маючи на це коштів, може вчинити нове кримінальне правопорушення, яке зокрема, може бути пов`язане із збутом наркотичних речовин.
Суд критично відноситься до доводів захисника та підозрюваного, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для того, щоб уникнути ризику вчинення нового кримінального правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_5 проживає з батьками, які можуть перешкодити вчинити йому новий злочин, оскільки як вказав у судовому засіданні ОСОБА_5 він проживає разом з батьками з моменту народження, при цьому батьки досі матеріально утримують його, надають кошти для існування, він, як зазначалось, був засуджений двічі за вживання наркотичних засобів, вказав, що продовжує їх вживати, а отже до цього моменту батьки не змогли вчинити будь-яких дій (не вживали їх) для запобігання вчинення ОСОБА_5 нових злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів. Крім того, перебування під цілодобовим домашнім арештом, який передбачає заборону покидати місце проживання, не забезпечить ОСОБА_5 неможливість збувати наркотичні засоби іншим шляхом, який не потребує виходу за межі житла.
Відповідно до статті 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи клопотання слідчого, враховує також тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки санкція частини другої статті 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, а також те, що ОСОБА_5 не працює. Приймаючи таку позицію, суд враховує показання підозрюваного та захисника, але окрім їх показань у судовому засіданні інших доказів стороною захисту надано не було.
Згідно із частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Наведені, на думку слідчого судді, обставини свідчать, що прокурор довів обставини, передбачені пунктом 1 частиною першою статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені пунктами 2, 3 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу як тримання під вартою (пункти 1, 5 частини першої статті 177 КПК України), який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків.
Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 лише такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою є, наразі, необхідним для запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, як встановлено і неможливість застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу. А отже, стосовно ОСОБА_5 підлягає застосуванню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Отже, клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 8 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007381, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на шістдесят днів підлягає задоволенню.
При цьому суд зазначає, що строк тримання під вартою 60 днів рахується з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , а саме з 13 січня 2021 року з 15:30 год.
Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Судом не встановлено обставин, визначених в частині четвертій статті 183 КПК України, які б не дозволяли визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи зазначене, з огляду на майновий стан підозрюваного, відсутність у нього постійного місця роботи, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, зважаючи на приписи пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України, суд визначає підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, судом також перевірено, що підозрюваному ОСОБА_5 14 січня 2021 було відповідно до вимог статей 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, що свідчить про відсутність порушень прав ОСОБА_5 . Судом також перевірено, що підозрюваного ОСОБА_5 затримали в порядку статей 206-209 КПК України, а під час розгляду клопотання не було встановлено порушень прав підозрюваного, чи можливих застосувань незаконних засобів чи впливу при затриманні, або в процесі доставки до слідчого судді.
Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 8 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007381, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 березня 2021 року до 15:30 год.
Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 68100 (шістдесят вісім тисяч сто) грн. 00 (нуль) коп.
В разі внесення застави застоводавцем (підозрюваним, або іншою фізичною чт юридичною особою) негайно звільнити ОСОБА_5 з під варти та покласти на нього наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначити до 13 березня 2021 року включно.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1