УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, у якому зазначив, що СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002553 від 27.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з невстановленого досудовим слідством часу ОСОБА_4 , який має в своїй власності та розпорядженні автомобіль «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , виник злочинний намір щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, оминаючи встановлені пункти пропуску держкордону, з метою особистого збагачення.

З цією метою, для безпосереднього вчинення злочину - незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 , умисно, за допомогою мобільного зв`язку, попередньо домовився із ОСОБА_5 , щодо перевезення останнього до м. Донецьк що знаходиться на окупованій території України, 23.12.2020, із порушенням порядку перетину державного кордону України, за грошову винагороду у загальній сумі 3000 гривень.

Достовірно знаючи, що відповідно до протоколу КМУ № 94 від 12.11.2014 року КПП «Новоазовськ» Новоазовського району Донецької області припинили свою діяльність, у зв`язку з чим всі пункти пропуску та пункти контролю на тимчасово окупованій території Донецької області закриті та в порушення постанови КМУ № 57 від 27.01.1995 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 погодив з ОСОБА_5 час виїзду з м. Запоріжжя, Запорізької області до м. Донецьк, маршрут руху автомобіля, місце перетину з тимчасово окупованою територією Донецької області через закритий пункт пропуску «Новоазовськ» Новоазовського району Донецької області.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел з метою приховання вчинення ним незаконного переправлення осіб через державний кордон України, провів інструктаж щодо проходження прикордонного контролю з обов`язковим приховуванням від співробітників, які несуть службу на кордоні з Російською Федерацією, та на кордоні з тимчасово окупованою територією України.

23.12.2020 року, приблизно об 11.00 годині, ОСОБА_4 , на власному автомобілі «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_5 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою заподіяння шкоди інтересам держави, а саме: незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів з метою отримання від останнього грошових коштів в сумі 3000 грн., незаконно попрямував за визначеним маршрутом, на окуповану території України а саме до м. Донецьк.

На підставі ухвали слідчого судді, 23.12.2020 року слідчим проведено санкціонований обшук за адресою: мешкання ОСОБА_4 , а саме АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль марки «Mitsubishi Grandis», державний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова « НОМЕР_5 »; автомобіль марки «Mitsubishi Grandis», державний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова « НОМЕР_5 »; ключ з брелоком сигналізації від автомобіля марки «Mitsubishi Grandis», державний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова « НОМЕР_5 ».

Посилаючись на те, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням про арешт вищезазначеного майна.

Слідчий підтримав подане клопотання, надавши відповідну заяву.

Власник вилученого майна та його захисник, суду подали спільну заяву про розгляд клопотання у їх відсутність, відповідно до якої проти клопотання заперечують.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено без фіксації судового процесу.

Дослідивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При вирішенні клопотання слідчий суддя керується вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України та враховує правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З досліджених слідчим суддею матеріалів не встановлено даних, які б свідчили про наявність ознак речових доказів майна, про арешт якого йдеться у клопотанні, за критеріями, визначеними у статті 98 КПК України, у даному кримінальному провадженні. Зокрема, матеріалами клопотання не підтверджено, що вилучений автомобіль використовувався як засіб вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Таким чином, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і ключ до нього, не містять відповідних ознак речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

З огляду на те, що слідчим не обгрунтовано доводи щодо можливості використані як доказу факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження зазначеного у клопотанні майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є необгрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1