пр. № 1-кс/759/4876/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" про зняття арешту майна, у кримінальному провадженні № 00007739 від 01.11.2019 року,

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" про зняття арешту майна, у кримінальному провадженні № 00007739 від 01.11.2019 року, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 04.11.2019.

Своє клопотання представник обґрунтовує тим, що слідчим Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00007739 від 01.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 04.11.2019 року накладено арешт на майно - автомобіль «VOLVO FM 42», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом-цистерною «СМС SEMI-3 EJES», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" (зареєстроване: м. Кременчук Полтавської області, проїзд Галузевий, 80) для забезпечення його зберігання, як речового доказу у кримінальному провадженні № 0007739 від 01.11.2019 року.

Слідчим СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 00007739 від 01.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення. Разом з тим, питання про скасування арешту майна вирішено не було. Враховуючи наведене, представник просив скасувати арешт з автомобіля «VOLVO FM 42», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом -цистерною «СМС SEMI-3 EJES», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс", що був накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від Києва від 04.11.2019 року.

Представник ТОВ "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" в судове засідання не з`явивися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, на електронну адресу Святошинського районного суду м. Києва, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вимоги заяви про скасування арешту майна представник підтримав в повному обсязі.

Прокурор та слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду поданого клопотання, до судового засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 4 статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Ретельно дослідивши матеріали заяви слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, згідно з ч. 1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 04.11.2019 року накладено арешт на автомобіль «VOLVO FM 42», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом - цистерною «СМС SEMI-3 EJES», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс", з забороною здійснювати будь які реєстраційні операції та відчужувати майно.

Відповідно до листа Святошинського УП ГУ НП України від 28.08.2020 № 9348/125/54/03-2020 кримінальне провадження № 00007739 від 01.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального кодексу України.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Так, у п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України зазначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, відповідно до листа Святошинського УП ГУ НП України від 28.08.2020 № 9348/125/54/03-2020 кримінальне провадження № 00007739 від 01.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального кодексу України, отже, наведене свідчить про те, що станом на день розгляду клопотання про скасування арешту нерухомого майна, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00007739, закінчено.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Велика палата Верховного Суду у справі № 372/2904/17-ц встановила, що вимоги про скасування арешту майна після закриття кримінального провадження слідчим розглядаються у порядку саме цивільного судочинства.

Так, Велика палата Верховного Суду у своєму рішенні зазначила, що арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

За змістом ч. 3 ст. 174 КПК України, у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням відповідної постанови прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Із закриттям кримінального провадження втрачається легітимна мета арешту майна як втручання в конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття під час закриття кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, в даній ситуації кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом унесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку, установленому чинним КПК України. Процедури вирішення зазначених питань за межами кримінального провадження КПК України не передбачає.

Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.

З огляду на зазначене будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження, з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер.

Арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

Таким чином, Велика палата Верховного Суду у своєму рішенні прийшла до висновку, що вирішення питання про скасування арешту майна після закриття кримінального провадження слідчим, за правилами кримінального судочинства, законом не передбачено.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що повноваження слідчого судді закінчуються після завершення досудового розслідування, а також направлення до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, а тому заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" про зняття арешту майна, у кримінальному провадженні № 00007739 від 01.11.2019 року не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 131-132, 170, 174, 309, 369, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" про зняття арешту майна, у кримінальному провадженні № 00007739 від 01.11.2019 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1