17.08.2020 Єдиний унікальний № 371/219/20
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кс /371/ 210 /20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Миронівка

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 про відвід заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 як прокурора у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України,-

У С Т А Н О В И В:

До Миронівського районного суду Київської області 03 серпня 2020 року надійшла заява захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про відвід заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , як прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000011, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Клопотання обґрунтовано наявністю у захисника підозрюваної сумніву в неупередженості заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 як прокурора по вищевказаному кримінальному провадженні, які виникли зважаючи на наступне:

07 липня 2020 року прокурор в порушення вимог ст. ст. 263, 374, 276 КПК України провів обшук на підставі ухвали слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 26 червня 2020 року, яка не містить мотивувальної частини, винесена без проголошення, без роз`яснення її змісту та порядку оскарження, без повідомлення про час проголошення повної ухвали, без закриття судового засідання;

07 липня 2020 року прокурор в порушення вимог ч. 7 ст. 233 КПК України, ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», п. п. 2 п. 3 Постанови КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», залучив до проведення обшуку в Росавській сільській раді Миронівського району Київської області понятого ОСОБА_6 , який на клопотання адвоката ОСОБА_3 не пред`явив жодного документу, що посвідчує його особу та громадянство, а відтак з`ясувати чи він є дійсно тією особою, якою він представився та чи не є працівником правоохоронних органів, а також у його незацікавленості не представилось за можливе.

В судовому засіданні захисник підозрюваної ОСОБА_3 свою заяву про відвід підтримав, та просив її задовольнити.

Заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення заявленого відводу заперечував, свої заперечення обґрунтовував тим, що захисником підозрюваної адвокатом ОСОБА_3 не наведено доводів які у відповідності до ст. 77 КПК України викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Зазначив, що під час обшуку він дотримався вимог ст. 233 КПК України, доводи захисника підозрюваної повинні розглядатися в суді під час розгляду кримінального провадження по суті, та можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими.

Заслухавши захисника підозрюваної, прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу прокурора, зважаючи на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Аналіз наведеної норми процесуального права дає підстави дійти до висновку, що кримінальне провадження здійснюється виключно на підставі норм Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України, норми яких встановлюють порядок дій сторін та інших учасників кримінального провадження.

Прокурор як процесуальний керівник у кримінальному провадженні зобов`язаний діяти із дотриманням норм Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України, норми яких встановлюють порядок дій в кримінальному провадженні.

В деяких випадках порушення прокурором певних норм кримінального процесуального законодавства України, можуть викликати обґрунтовані сумніви в його неупередженості, проте такі сумніви у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України повинні бути обґрунтованим та доведеними належними і допустимими доказами.

Як встановлено у судовому засіданні в провадженні Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження № 0000011, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Одним із процесуальних керівників по вказаному кримінальному провадженню є заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений проводити слідчі дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 26 червня 2020 року заступнику керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 надано дозвіл на проникнення та проведення обшуку в приміщеннях адміністративного, побутового, службового, господарського чи іншого призначення, земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в яких знаходиться Росавська сільська рада Миронівського району Київської області з метою виявлення та вилучення речей і документів, які можуть бути використані в якості доказів по вищезазначеному кримінальному провадженню.

В судовому засіданні встановлено, що заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 на підставі вищенаведеної ухвали 07 липня 2020 року в період часу із 07 години 31 хвилини по 19 годину 31 хвилину провів обшук Росавської сільської ради Миронівського району Київської області за адресою: Київська область, Миронівський район, село Росава, вулиця Центральна, 2.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 у відповідності до ч. 2 ст. 234 КПК України, 07 липня 2020 року провів обшук Росавської сільської ради Миронівського району Київської області на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч. 7 ст. 223 КПК України обшук володіння особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Як вбачається із копії протоколу обшуку від 07 липня 2020 року, заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 проводив обшук Росавської сільської ради Миронівського району Київської області із залученням двох понятих, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Матеріали заяви про відвід прокурора не містять доказів того, що поняті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є працівниками правоохоронних органів, чи є зацікавленими особами.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що 07 липня 2020 року заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 проводив обшук Росавської сільської ради Миронівського району Київської області із залученням двох незаінтересованих осіб (понятих), як того вимагає ч. 7 ст. 223, ч. 2 ст. 2234 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що доводи захисника підозрюваної ОСОБА_3 про наявність обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 не знайшли свого підтвердження.

При прийнятті рішення про відмову в задоволенні відводу заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 слідчий суддя не бере до уваги доводи захисника підозрюваної ОСОБА_3 про те, що понятий ОСОБА_6 на його клопотання не пред`явив жодного документу, що посвідчує його особу та громадянство, оскільки норми кримінального процесуального законодавства України не передбачають обов`язку понятих пред`являти на клопотання захисника підозрюваного документи, що посвідчують особу. Цей факт жодним чином не вказує на неупередженість прокурора.

Слідчий суддя також не бере до уваги посилання захисника підозрюваної ОСОБА_3 на норми Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Постанови КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», оскільки ці нормативно-правові акти не є частиною кримінального процесуального законодавства України.

Крім того слідчий суддя не бере до уваги доводи захисника підозрюваної ОСОБА_3 , що ухвала слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 26 червня 2020 року, яка не містить мотивувальної частини не є ухвалою слідчого судді, за якою норма ч. 2 ст. 234 КПК України надає право проводити обшук в публічному органі місцевого самоврядування, яким є Росавська сільська рада Миронівського району Київської області, зважаючи на наступне.

Норми ст. 30 Конституції України та ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищають особисте приватне і сімейне право особи на недоторканість її житла, а також іншого особистого (приватного) володіння цієї особи. Вони не застосовуються до правовідносини, що виникають у процесі діяльності публічних органів влади, яким є Росавська сільська рада Миронівського району Київської області.

За правовою позицією захисника підозрюваної, ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбаченим ст. 370 КПК України, яка знаходиться в розділі IV «Судове провадження у першій інстанції».

При цьому захисником підозрюваної не враховано, що обшук і порядок його проведення регламентується ст. ст. 234 - 236, які визначені в розділі III «Досудове розслідування» КПК України. Надання дозволу на обшук здійснюється під час досудового розслідування, яке є відмінним від стадії судового розгляду кримінального провадження.

Системний аналіз наведених норм КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про надання дозволу на обшук положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення суду першої інстанції в кримінальному провадженні, можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду.

У відповідності до ч. 4 ст. 234 КПК України клопотання про обшук розглядається у суді в день його надходження за участю слідчого або прокурора.

Тобто, клопотання про обшук повинно бути розглянуто слідчим суддею в день його надходження.

З огляду на норму ст. 222 КПК України вмотивованість ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку повинна бути в межах, які не розкривають таємницю досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді про надання дозволу на обшук у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Аналіз змісту норм ч. 4 ст. 234, ч. 2 ст. 235 КПК України в системному зв`язку із нормою ч. 2 ст. 367 КПК України дає підстави дійти до висновку, що якщо для складання вмотивованої (повного тексту) ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук необхідно затратити час, які перевищують один день (день розгляду клопотання) слідчий суддя має право обмежитися складанням і оголошенням її вступної та резолютивної частини.

Наявність в ухвалі слідчого судді мотивувальної частини, яка передбачена загальними вимогами до судових рішень, що містяться у ст. 372 глави 29 «Судові рішення» розділу IV «СУДОВЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ПЕРШІЙ ІНСТАНЦІЇ» з огляду на скорочений (особливий) строк розгляду клопотання про обшук на стадії досудового розслідування, заборону розкриття таємниці досудового розслідування, вимагає значних затрат часу, а тому така ухвала повинна містити відомості, передбачені п. п. 1-5 ч. 2 ст. 235 КПК України.

За нормою ч. 2 ст. 235 КПК України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про: строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали, прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук; положення закону, на підставі якого постановляється ухвала; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

Ухвала слідчого судді від 26 червня 2020 року, на підставі якої заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 проводив обшук містить відомості, передбачені п. п. 1-6 ч. 2 ст. 235 КПК України, а саме:

строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали (п. 1 ч. 2 ст. 235 КПК України), а саме «Ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення та набирає законної сили з моменту проголошення»;

прокурора, який подав клопотання про обшук (п. 2 ч. 2 ст. 235 КПК України), а саме «розглянувши клопотання заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 »;

положення закону, на підставі якого постановляється ухвала (п. 3 ч. 2 ст. 235 КПК України), а саме «Керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України»;

житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку (п. 4. ч. 2 ст. 235 КПК України), а саме «приміщеннях адміністративного, побутового, службового, господарського чи іншого призначення, земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , в яких розташована Росавська сільська рада Миронівського району, Київвької області приміщення належать Миронівському районному споживчому товариству на праві колективної власності»;

особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться (п. 5 ч. 2 ст. 235 КПК України), а саме «в яких розташована Росавська сільська рада Миронівського району, Київької області приміщення належать Миронівському районному споживчому товариству на праві колективної власності»;

речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук (п. 5 ч. 2 ст. 235 КПК України), в пункті 2 резолютивної частини ухвали чітко зазначено речі і документи для виявлення яких проводиться обшук.

При прийнятті даного рішення, слідчий суддя також не бере до уваги доводи захисника підозрюваного, які ґрунтуються на листі в. о. керівника апарату Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_8 від 20 липня 2020 №01-17/36/20 про те, що ухвала слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 26 червня 2020 року про надання дозволу на обшук винесена без проголошення, без роз`яснення її змісту та порядку оскарження, без закриття судового засідання, зважаючи на наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України посадові особи органу державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормою п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну службу» покладено обов`язок на державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності із вказаними нормами законодавства України керівник апарату суду, аналогічно як і особа, яка виконує його обов`язки зобов`язана діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судова влада в Україні здійснюється судами. Судову владу реалізовують судді.

Статтею 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що голова місцевого суду представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Аналіз змісту вказаних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дає підстави дійти до висновку, що судді реалізуючи судову владу здійснюють правосуддя, вони представляють її по судовим справам, які перебувають у них на розгляді. У випадку відсутності судді, представництво суду по справам, які перебувають чи перебували на розгляді у суддів цього суду має право голова суду, чи особа, яка виконує його адміністративні повноваження.

Тобто, розгляд запитів щодо судових справ, та надання відповідей на такі запити покладено на суддю, на розгляді якого перебуває конкретна судова справа чи голову суду (особа, яка виконує його адміністративні повноваження).

Виконуючий обов`язки керівника апарату Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_8 жодним законом України не уповноважений представляти інтереси суду у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами, в тому числі і з адвокатами.

Жодний закон України не уповноважує ні керівника апарату суду ні особу, яка виконує його обов`язки розглядати адвокатські запити, надавати відповіді на них, при цьому розголошувати відомості, які містять у собі інформацію, що становить таємницю досудового слідства (надавати технічні записи закритих судових засідань).

Враховуючи викладене, слідчий суддя не бере до уваги посилання захисника підозрюваної на лист в. о. керівника апарату Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_8 від 20 липня 2020 року №01-17/36/20, оскільки він виданий із перевищенням наданих цій посадовій особі Миронівського районного суду Київської області повноважень, порушує норми ст. ст. 1, 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 1 ст. 222 КПК України.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на наступне:

Згідно із п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 103 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися на носії інформації, та у журналі судового засідання.

У відповідності до ч. 3 ст. 107 КПК України у матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії, резервні копії яких зберігаються окремо.

Відповідно до ст. 108 КПК України під час судового засідання ведеться журнал судового засідання, який підписується секретарем судового засідання.

Аналіз зазначених норм процесуального закону приводить до висновку, що носіями на яких зафіксовано судове засідання є лише оригінальні примірники технічних носіїв інформації, які містяться у матеріалах кримінального провадження, та їх резервні копії, а також журнали судового засідання підписані секретарем судового засідання.

Слідчий суддя констатує, що в. о. керівника апарату Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_8 ні до 20 липня 2020 року ні після не мав доступу до оригінального примірника технічного носія інформації (аналогічно як і копії), а також до журналу судового засідання розгляду клопотання прокурора про обшук, оскільки в зв`язку із виготовленням повних текстів ухвал, вони знаходилися в службовому кабінеті слідчого судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 разом із матеріалами клопотання.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 75, 81 КПК України,-

У Х В А Л И В:

1.У задоволенні заяви захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_3 про відвід заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 від участі в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України відмовити.

2.Направити копію цієї ухвали сторонам.

3.Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1