Справа № 635/8465/2019
Провадження № 1-кп/635/362/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384 від 28.04.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, надійшов від керівника Харківської місцевої прокуратури №6 радника юстиції ОСОБА_6 .

Під час підготовчого засідання від обвинуваченої надійшло клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України з наступних підстав. Обвинувальний акт складений і затверджений 28 жовтня 2019 року в приміщенні Харківської місцевої прокуратури № 6 прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_7 , але останній станом на 28 жовтня 2019 року перебував у відпустці і відповідно не міг виконувати свої повноваження. В той же час реєстр матеріалів досудового розслідування підписаний слідчим СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , при цьому у обвинувальному акті відсутні відомості про слідчого чи групу слідчих, що не відповідає вимогам п.4 ч.2 ст.291 КПК України. Крім цього, в супереч нормам КПК обвинувальний акт двічі був вручений обвинуваченій 28.10.2019 та 30.10.2019. Обвинувальний акт містить суперечливу інформацію щодо участі потерпілої ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувальний акт містить відомості про відсутність завданої матеріальної шкоди, хоча відповідно до положень ст..55 КПК України завдання шкоди є обов`язковою підставою для набуття особою процесуального статусу потерпілого. Твердження в обвинувальному акті про те, що матеріальної шкоди кримінальним провадженням не завдано, а також відсутність відомостей про завдання іншого виду шкоди свідчить про відсутність правових підстав для залучення ОСОБА_9 в якості потерпілої, що порушує право обвинуваченої на захист, оскільки звужує її права. Таким чином, у порушення п.5 та 7 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не викладено повністю фактичних обставин кримінального правопорушення та не визначено розмір шкоди, завданої потерпілій, що позбавляє обвинувачену можливості належним чином підготуватися до захисту в судовому засіданні, що є безумовною підставою для повернення акту прокурору.

Обвинувачена у підготовчому засіданні підтримала клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Захисник у підготовчому засіданні просила повернути обвинувальний акт прокурору з підстав, викладених в клопотанні обвинуваченої.

У підготовчому засіданні прокурор зазначив, що відсутні підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п.1-4 ч.2ст. 314 КПК України, просив призначити справу до судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_9 та представник потерпілої в підготовче засідання не з`явились, про час та місце підготовчого засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 надала суду заяву про проведення судового засідання у її відсутність.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

За змістом ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Аналіз змісту зазначених вимог закону у сукупності свідчить про те, що конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливішим елементом кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду. Разом з тим, обвинувальний акт повинен містити не тільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, але й формулювання обвинувачення. В обвинувальному акті формулювання обвинувачення з достатньою повнотою повинно містити конкретні обставини, що були встановлені органом досудового розслідування та, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно за ст. 91 КПК України, логічно узгоджуватися та відповідати наведеній правовій кваліфікації кримінального правопорушення, яке ставиться у вину особі, з тією метою, щоб вона мала змогу зрозуміти суть пред`явленого їй обвинувачення та, виходячи з його змісту, обирати власну правову позицію захисту.

З огляду на вищенаведене та враховуючи специфіку судового розгляду, який відповідно ч. 1 ст.337 КПК України проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, на основі засад змагальності сторін, у підготовчому судовому засіданні суд наділений повноваженнями перевірити повноту і правильність викладених в обвинувальному акті відомостей, які вимагаються ст. 291 КПК України, з правової точки зору, але не вдаючись до їх оцінки, а звідси дійти висновку про можливість чи неможливість здійснення судового розгляду на підставі такого обвинувального акту.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 91 КПК України подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення є обставиною, яка підлягає доказуванню в кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення в порушення вимог ч. 1 ст. 91 КПК України при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не зазначений мотив вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з змісту обвинувального акту він був складений та затверджений 28 жовтня 2019 року у Харківській місцевій прокуратурі № 6 за адресою: м. Харків, Григорівське шосе,52 прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 харківської області ОСОБА_7 .

Разом з цим, з відповіді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Харківської області ОСОБА_11 на адвокатський запит від 17.02.2010 вбачається, що 28.10.2019 прокурор Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 перебував у відпустці.

Поняття відпустки передбачено Законом України «Про відпустки», з якого слідує, що відпустка це час відпочинку, який обчислюється в календарних днях і надається працівникам із збереженням місця роботи і заробітної плати.

Відповідно до ч.4 ст.82 Закону України «Про прокуратуру» для виконання невідкладних і непередбачуваних завдань прокурори можуть бути відкликані з щорічної основної чи додаткової оплачуваної відпустки. Частина невикористаної відпустки надається прокурорам у будь-який час відповідного року чи приєднується до відпустки в наступному році з відповідним відшкодуванням непередбачуваних витрат у зв`язку з відкликанням із відпустки.

Відповідно до ч.3 ст.37 КПК України, якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури.

Отже з аналізу вищезазначених норм права вбачається неможливість здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні у період його відсутності, у тому числі у період відпустки.

Даних щодо відкликання прокурора ОСОБА_7 28 жовтня 2019 року з відпустки судом не встановлено, що свідчить про те, що обвинувальний акт складений та затверджений прокурором під час відсутності у останнього повноважень прокурора у кримінальному провадженні, а тому у даному випадку суд погоджується з доводами захисника про наявність безумовної підстави для повернення акту прокурору в порядку п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України.

Інші обставини, зазначені обвинуваченою в обґрунтування клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України та не є підставою для повернення обвинувального акту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 315 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту - задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000384 від 28 квітня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України повернути прокурору.

Ухвала суду протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складений 11 грудня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1