Справа № 182/6414/20
Провадження № 1-кс/0182/1269/2020
У Х В А Л А
Іменем України

11.11.2020 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2020 року за N 0002294 про арешт майна, -

за участю сторін кримінального провадження:

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

представника власника майна адвоката ОСОБА_5

представника БК „Будсервіс адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

10.11.2020 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2020 року за N 0002294 про арешт майна, а саме одноковшового навантажувача „SHANTUI SL30W-2, жовтого кольору, без державного номерного знаку, з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , який був під керуванням гр. ОСОБА_7 , який знаходиться на території Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Станіславського,1 (майданчику тимчасово вилученого майна), який є знаряддям злочину, визнаний речовим доказом , з метою збереження речових доказів та подальшого проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Клопотання обґрунтовано тим, що 09.11.2020 року ЧЧ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від оператора служби „102 в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 09.11.2020 року приблизно о 16.31 год. невідома особа на території колишнього садового товариства „Ромашка, розташованого по вул. Патріотів України в м. Нікополі Дніпропетровської області незаконно проводила земельні роботи.

За даним фактом відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2020 року за N 0002294 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК України.

09.11.2020 року було проведено огляд місця події на ділянці садового товариства „Ромашка, що по вул. Патріотів України в м. Нікополь Дніпропетровської області, де було виявлено , що колісний одноковшовийо навантажувач „SHANTUI SL30W-2, жовтого кольору, без державного номерного знаку, з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , який був під керуванням гр. ОСОБА_7 , здійснював переміщення будівельного сміття до урвища, розташованого на території СТ. Навантажувач було вилучено до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Станіславського,1.

Як пояснив ОСОБА_7 , він працює водієм спецтехніки в КП „Міськавтодор 1 та те, що 09.11.2020 року о 08.00 він отримав наряд на роботи з розчищення земельної ділянки на території СТ „Ромашка, котрі він проводив на колісному одноковшовому навантажувачі „SHANTUI SL30W-2, жовтого кольору, без державного номерного знаку, з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , який належить КП „Міськавтодор 1, а замовником робіт є БК „Будсервіс. Також останній пояснив, що вже на місці, замовник на ім`я ОСОБА_8 , показав йому насипи будівельного сміття, котрі знаходились на території колишнього СТ „Ромашка та вказав йому його згорнути до ями, розташованої неподалік, чим він і займався на момент приїзду співробітників поліції.

Як пояснив гр.. ОСОБА_9 , що він являється керівником БК „Будсервіс, у зв`язку з діяльністю його підприємства йому потрібно було вивезти залишок землі, який було вивезено підприємством на територію колишнього СТ „Ромашка. 09.11.2020 року було прийнято рішення розгорнути вивезений грунт розрівняти майданчик, для чого було направлено одноковшовий навантажувач „SHANTUI SL30W-2, жовтого кольору, без державного номерного знаку, з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , який був орендований в КП „Міськавтодор 1 під керуванням гр. ОСОБА_7 , який в той день проводив відповідні роботи.

Слідчий в клопотанні зазначає, що в разі повернення ОСОБА_7 , ОСОБА_9 бульдозер, то вони можуть його продати, утилізувати, що може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. 09.11.2020 року вище зазначений транспортний засіб було визнано речовим доказом.

Оскільки вилучений 09.11.2020 року при проведені огляду одноковшовий навантажувач „SHANTUI SL30W-2, жовтого кольору, без державного номерного знаку, з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , який був під керуванням гр. ОСОБА_7 є знаряддям злочину та визнаний речовим доказом, що має суттєве значення для розслідування кримінального провадження, то просить накласти арешт на одноковшовий навантажувач „SHANTUI SL30W-2, жовтого кольору, без державного номерного знаку, з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , який був під керуванням гр. ОСОБА_7

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив накласти арешт на транспортний засіб, оскільки він є знаряддям злочину, визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, підлягає спеціальній конфіскації.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання заперечувала, просила суд відмовити в задоволенні клдопотання, оскільки транспортний засіб використовувався працівником КП „Міськавтодор 1 для надання послуг БК „Будсервіс. КП „Міськавтодор-1" не є стороною кримінального провадження, можлива завдана шкода за цим кримінальним правопорушенням є значно меншою ніж вартість транспортного засобу, який вилучено. До того ж накладення арешту на навантажувач буде перешкоджати господарській діяльності комунального підприємства.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти клопотання заперечував, оскільки вилучений навантажувач 09.11.2020 року виконував послуги за договором між БК „Будсервіс та КП „Міськавтодор 1. До клопотання не надано належних доказів, що транспортний засіб вилучено згідно вимог КПК України, предметом доказування в даному кримінальному провадженні є обставини, які ніяк не стосуються транспортного засобу, який слідчий просить заарештувати. З клопотання слідчого не відомо хто є заявником кримінального провадження. Єдина підстава для накладення арешту, на яку посилається слідчий, є збереження речового доказу, а тому можливо передати транспортний засіб на зберігання до КП „Міськавтодор 1. Крім того транспортний засіб не належить ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , а тому вони не можуть вчинити дії щодо його відчуження. Накладення арешту на навантажувач буде перешкодждати здійсненню господарської діяльності підприємств. Також, Нікопольський ВП ГУНП в Дніпропетровській області не може забезпечити схоронність транспортного засобу, оскільки спеціальний майданчик у поліції відсутній, а отже залишення навантажувача на території відділу поліції може призвести до втрати транспортного засобу.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

-існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

-потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

-може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із клопотання слідчого вбачається, що останній просить накласти арешт на колісний одноковшовий навантажувач „SHANTUI SL30W-2, жовтого кольору, без державного номерного знаку, з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , який був під керуванням гр. ОСОБА_7 , який знаходиться на території Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Станіславського,1 (майданчику тимчасово вилученого майна), який є знаряддям злочину, визнаний речовим доказом , з метою збереження речових доказів, оскільки ОСОБА_7 , ОСОБА_9 бульдозер можуть продати, утилізувати, а також у зв`язку з необхідністю подальшого проведення слідчих дій по кримінальному провадженню.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Першого протоколу та протоколів N 2,4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Перший протокол та протоколи N 2,4,7,11 до Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами, міжнародного права.

Аналізуючи подане клопотання разом із наданими доказами, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого містить належне обґрунтування обмеження права власності, оскільки воно являється доказом злочину, а саме зберегло на собі його сліди та містить інші відомості (інформацію) які можуть бути використанні з метою встановлення істини та проведення всебічного, повного розслідування кримінального провадження, а також може слугувати доказом у встановленні певних обставин під час здійснення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини, в своїх рішеннях акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципів верховенства права, що виключає свободу свавілля. Будь-яке втручання держаного органу у право на мирне володіння майном, повинно забезпечувати справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Однак, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні, оскільки накладення арешту на транспортний засіб, шляхом заборони користування та розпорядження, може містити ознаки втручання у господарську діяльність.

Як об`єктивно вбачається із клопотання, слідчий не навів належних та достатніх мотивів чому він вважає, що для досягнення мети арешту у виді збереження речового доказу необхідно накласти арешт на вказаний транспортний засіб із забороною володіння, користування та розпорядження даним майном.

Також, слід зазначити, що в наданих копіях матеріалів кримінального провадження відсутній цивільний позов, санкція статті за якою здійснена попередня кваліфікація не передбачає конфіскацію майна, а також відсутнє повідомлення про підозру фігурантам даного кримінального провадження, а отже єдиною підставою для накладення арешту на вказаний транспортний засіб є збереження речового доказу (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Обґрунтовуючи подане клопотання, слідчий зазначив, що арешт накладається з метою збереження доказів та у зв`язку з необхідністю подальшого проведення слідчих дій. При цьому в клопотанні слідчого не наведені відомості для вирішення яких саме слідчих дій, які він має намір проводити, необхідний вказаний транспортний засіб.

Одноковшовий навантажувач „SHANTUI SL30W-2 на даний час перебуває на території Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Станіславського,1 (майданчику тимчасово вилученого майна).

Аналізуючи викладені обставини, слідчий суддя доходить висновку про те, що слідчим та прокурором не наведено достатніх підстав, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи зокрема, не наведено підстав, що обґрунтовують необхідність арешту вищезазначеного транспортного засобу із забороною власнику володіння та користування ними, а очевидна істотна причина для утримання цього транспортного засобу державою і такого обмеження права власності, відсутня.

Також, слідчий суддя приймає до уваги, що вказаний транспортний засіб є комунальною власністю територіальної громади міста Нікополя та перебуває на відповідальному зберіганні в КП „Нікопольські автомобільні дороги-1 Нікопольської міської ради, використовуються власником для господарської діяльності, а арешт вказаного транспортного засобу унеможливлює таке використання, а також надмірно обмежує господарську діяльність комунального підприємства, що суперечить вимогам ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України щодо розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також необхідності застосування у кримінальному провадженні найменш обтяжливого способу арешту майна.

Оскільки вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, то з урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити частково, та накласти арешт на колісний одноковшовий навантажувач „SHANTUI SL30W-2, жовтого кольору, без державного номерного знаку, з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , що належить до комунальної власності територіальної громади м. Нікополь, перебуває на відповідальному зберіганні КП „Міські автомобільні дороги-1Нікопольської міської ради шляхом заборони відчуження вказаного майна.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2020 року за N 0002294 про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт з метою збереження речового доказу на колісний одноковшовий навантажувач „SHANTUI SL30W-2, жовтого кольору, без державного номерного знаку, з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , що належить до комунальної власності територіальної громади м. Нікополь, перебуває на відповідальному зберіганні КП „Міські автомобільні дороги-1Нікопольської міської ради шляхом заборони відчуження вказаного майна.

Одноковшовий навантажувач „SHANTUI SL30W-2, жовтого кольору, без державного номерного знаку, з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 повернути КП „Міські автомобільні дороги-1Нікопольської міської ради.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала складена та проголошена 11.11.2020 року.

Суддя: ОСОБА_1