УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000195 від 16.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000195 від 16.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на початку квітня 2020 року, більш точна дата слідством не встановлена, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за аналогічний злочин, при невстановлених слідством обставинах, керуючись корисливим мотивом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків, вступив у злочинну змову з раніше знайомим йому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та іншою невстановленою особою, діючи спільно, заздалегідь розподіливши між собою ролі з метою заволодіння майном ОСОБА_8 під приводом продажу автомобіля «Ніссан Альмера» 2006 року випуску за 3500 доларів США за обставин, як вони викладені у клопотанні.

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 справа №947/17296/20, провадження № 1-кс/947/10388/20 від 14.07.2020, 17.07.2020 було проведено обшук автомобіля марки «CHRYSLER», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в користуванні ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно.

Постановою слідчого від 17.07.2020, вище перелічене вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно є об`єктом протиправних дій, які зберегли на собі сліди вчинення зазначених протиправних діянь, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.

Враховуючи, що у вилучених під час обшуку на банківських картках може міститься інформація, яка носить доказових характер у зазначеному кримінальному провадженні, автомобіль - засобом вчинення злочинів, в зв`язку з чим накладання арешту на вилучене майно є необхідним для проведення додаткових, детальних оглядів, аналізу, проведенні слідчих дій, призначенні судових експерти, з метою отримання доказів, виявлення та сприяння розкриттю аналогічних злочинів, оскільки вилучені предмети та речі можуть містити інформацію, яка викриває незаконну діяльність групи, тому мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження.

Від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за її відсутності.

Від захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 надійшли письмові заперечення на клопотання сторони обвинувачення про арешт майна.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено слідчим суддею, тимчасове вилучення майна за обставинами даного кримінального провадження відбулося 17.07.2020 року, й здійснювалося на підставі відповідної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.07.2020 року.

Як вбачається з абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Оскільки дане клопотання про арешт майна було подано до Київського районного суду м. Одеси 20.07.2020 року, при цьому 18.07.2020 року та 19.07.2020 року були вихідними днями, слідчий суддя вважає за необхідне, у відповідності до положень ч. 1 ст. 117 КПК України поновити пропущений процесуальний строк для звернення з таким клопотанням.

Слідчим суддею встановлено, що на теперішній час в рамках кримінального провадження № 0000195 від 16.04.2020 року стороною обвинувачення обґрунтовано здійснюється досудове розслідування за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, в якому про підозру повідомлено, зокрема ОСОБА_7 .

Як вбачається з фактичних обставин можливого вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в результаті ймовірних кримінально-протиправних дій особами, які можуть бути причетними до їх вчинення, було здійснення заволодіння, зокрема, грошовими коштами потерпілого, а також його гаманцем, в якому знаходились дві банківські картки банку «ПриватБанк».

Відтак, оскільки в результаті проведення обшуку було виявлено та вилучено в тому числі дві банківські картки «ПриватБанк», слідчий суддя приходить до переконання, що такі банківські картки відповідають критеріям речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України), оскільки такі банківські картки можуть бути набутими кримінально протиправним шляхом, в зв`язку з чим наявна необхідність в забезпеченні їх збереження, в цілях подальшого проведення їх додаткових досліджень.

Що стосується решти вилученого майна, то слідчий суддя не може визнати обґрунтованими доводи сторони обвинувачення в тій частині, що на теперішній час наявна необхідність в забезпеченні збереження такого майна, виходячи з наступного.

Так, передусім, подане стороною обвинувачення клопотання про арешт майна не містить жодного обґрунтування, яке б виправдовувало необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, за винятком вилучених банківських карток та транспортного засобу.

Більше того, з аналізу поданого клопотання та долучених до такого клопотання матеріалів, слідчим суддею не було встановлено будь-якого можливого доказового значення вилученої за обставинами даного кримінального провадження документації на транспортний засіб, в зв`язку з чим, слідчий суддя вважає необґрунтованими вимоги сторони обвинувачення в частині необхідності накласти арешт на таке майно.

Що стосується вилученого транспортного засобу та ключів до нього, слідчий суддя вважає також необґрунтованими доводи сторони обвинувачення в частині можливого використання такого майна як засобів вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Зокрема, з поданого клопотання про арешт майна не вбачається жодної згадки в частині можливого використання, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення автомобіля «CHRYSLER», д.н.з. НОМЕР_1 .

Між тим, така згадка наявна в долученому до даного клопотання рапорті старшого о/у в ОВС УСР в Одеській області ДСР НПУ, однак відомості, які містяться в такому рапорті не можуть бути обґрунтованими на підтвердження відповідності вилученого автомобіля та ключів до нього критеріям речових доказів, оскільки вказані доводи не доводять можливого використання такого майна як засобів вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Зокрема, для того, щоб майно дійсно відповідало означеному критерію, стороною обвинувачення повинно бути належним чином доведено, що таке майно дійсно сприяло можливому вчиненню кримінально-протиправних дій, в тому числі зробило можливим реалізацію кримінально-протиправних задумів, чого в даному випадку стороною обвинувачення дотримано не було, в зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження відносно вказаного майна з цією правової підстави.

Більше того, оскільки до поданого клопотання не вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 являється власником вилученого автомобіля та ключів до нього, слідчий суддя також позбавлений процесуальної можливості накласти арешт майна з метою забезпечення подальшої ймовірної конфіскації майна, як виду покарання.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність часткового задоволення поданого клопотання.

Таким чином, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Поновити процесуальні строки для звернення з клопотанням про арешт майна.
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000195 від 16.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт, на майно яке було вилучене під час обшуку обшук автомобіля марки «CHRYSLER», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в користуванні ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- картка «Приватбанк» № НОМЕР_2 ;

- картка «Приватбанк» № НОМЕР_3 ;

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1