Справа № 991/8992/20
Провадження №11-сс/991/964/20
Слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року м. Київ
Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Київ апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05.11.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, у кримінальному провадженні №0000592 від 05.09.2017 відносно підозрюваного
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Одеса, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного судового рішення
і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05.11.2020 було частково задоволено клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 252 240 грн (двісті п`ятдесят дві тисячі) гривень, із покладенням наступних обов`язків:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора, слідчого судді та суду;
- не відлучатися із м. Одеса, без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду;
- повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України, а також перетин адміністративної межі з тимчасово окупованими територіями України;
- утримуватися від спілкування безпосередньо та опосередковано із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 ;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали в частині покладання на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків - два місяці, до 05 січня 2021 року включно.
Зазначена ухвала обґрунтована наступним.
Детективами Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000592 від 05.09.2017, за фактом заволодіння грошовими коштами ДП «МТП «Южний» в особливо великому розмірі шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою (ч. 5 ст. 191 КК України). У межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема - 27.10.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що наявні в матеріалах, доданих до клопотання, докази є достатніми для висновку, що підозра відносно ОСОБА_8 не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 статті 177 КПК, на існування яких відносно підозрюваного ОСОБА_8 посилався детектив у клопотанні, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду існує, однак є невеликим з огляду на те, ОСОБА_8 має житло для постійного проживання в м. Одеса, малолітнього сина на утриманні, який потребує батьківського догляду та піклування, та за першою можливістю з`явився особисто до суду для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу.
Оскільки існує обґрунтована підозра щодо участі ОСОБА_8 у реалізації злочинного плану, направленого на заволодіння грошовими коштами державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» в особливо великих розмірах, з урахуванням ролі ОСОБА_8 у здійсненні вищезазначеної злочинної діяльності, наведені обставини свідчать про наявність обґрунтованих підстав вважати, що з метою приховування своєї злочинної діяльності та діяльності інших осіб, ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити речові докази та/або оригінали документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, а тому встановлений слідчим суддею як доведений.
Існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, який заявлений детективом, не знайшло свого підтвердження за результатами розгляду клопотання.
При визначені розміру застави слідчий суддя врахував характер та обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, матеріальне становище його дружини, наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, розмір збитків, завданих кримінальним правопорушенням та дійшов висновку, що застава у визначених пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК України межах є достатньою аби забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, запобігти встановленим ризикам, та визначив підозрюваному заставу у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 252 240 грн (двісті п`ятдесят дві тисячі) гривень, яка не є завідомо непомірною для підозрюваного ОСОБА_8 та буде достатньою для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги
і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись із ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05.11.2020, захисником підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_7 09.11.2020 було подано апеляційну скаргу, із подальшими змінами від 07.12.2020, у якій захисник ставив вимогу щодо скасування ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05.11.2020 та постановлення нової ухвали, якою слід відмовити у задоволені клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України.
На обґрунтування апеляційної скарги захисником ОСОБА_7 зазначено наступне.
Ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до змісту повідомлення про підозру ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК, а саме: у пособництві в заволодінні грошовими коштами в особливо великому розмірі шляхом зловживання службовим становищем, вчиненому організованою групою.
Відповідно до витягу з ЄРДР досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснювалось за ознаками складу злочину, передбаченому ч. 5 ст. 191 КК, за фактом розтрати грошових коштів в особливо великому розмірі шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем, вчинених за попередньою змовою групою осіб. Посилання у витягу з ЄРДР на ч. 5 ст. 27 КК відсутнє. Отже, захисник приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 було вручено поза межами досудового розслідування та є очевидно необґрунтованою.
Матеріали клопотання не містять доказів розміру заподіяної шкоди, що інкримінується у 47 494 620,40 грн, оскільки із висновку експерта, доданого до клопотання детективом, випливає інша сума.
Встановлений слідчим суддею ризик переховування є безпідставним, оскільки ОСОБА_8 здав паспорт громадянина України для виїзду за кордон, позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні малолітню дитину.
Враховуючи тривалість розслідування даного кримінального провадження та необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри, ризик знищення, приховування або спотворення доказів відсутній.
Ризик незаконного впливу на свідків спростовується відсутністю письмових заяв свідків та інших підозрюваних про здійснення на них тиску з боку підозрюваного. Матеріали НСРД також не містять таких фактів.
Зазначив, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання із покладанням на ОСОБА_8 обов`язків зменшить до мінімуму встановлені слідчим суддею ризики.
Із 2017 по 2020 рік ОСОБА_8 разом із дружиною, яка на даний час не працює, заробили 585 670 грн., а тому обраний розмір застави є надмірним для підозрюваного. Крім того, на момент подачі апеляційної скарги застава не внесена, що свідчить про відсутність таких грошей у ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 свою апеляційну скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні. Вказав, що ОСОБА_8 здав паспорти та звертався до відділень поліції за місцем реєстрації, місцем колишнього проживання та фактичним місцем проживання для отримання та подальшого носіння електронного засобу контролю, проте на даний час такий засіб контролю йому наданий не був.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказав, що слідчим суддею прийнято цілком обґрунтоване рішення відносно визначення розміру застави, необхідного для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .
Підозрюваний ОСОБА_8 подав клопотання про розгляд даної апеляційної скарги за його відсутності (т. 6, а.с.104).
Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, судовий розгляд здійснено за відсутності ОСОБА_8 .

Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, прокурора, дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Суд апеляційної інстанції під час здійснення перегляду ухвал суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України має встановити їх відповідність вимогам законності, обґрунтованості і вмотивованості (ч. 1 ст. 370 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Серед інших, до заходів забезпечення кримінального провадження, віднесено запобіжні заходи (п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України).
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Тобто, у даному випадку йде мова про забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка набула певного процесуального статусу у кримінальному провадженні.
Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного "знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють" (пункт 1 частини третьої статті 42 КПК України) кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.
Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.
Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.
Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено поняття «обґрунтованої підозри», тому Суд, в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керується практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права. Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справа «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32). Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
05.09.2017 до ЄРДР внесено відомості із присвоєнням кримінальному провадженню № 0000592 та розпочато досудове розслідування відносно вчинення розтрати грошових коштів ДП «МТП «ЮЖНИЙ» в особливо великих розмірах під час проведення у 2017- 2018 роках закупівлі товарів/робіт/послуг за завищеними цінами службовими особами ДП «МТП «ЮЖНИЙ» шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою із службовими особами суб`єктів господарювання постачальників товарів/робіт/послуг, зокрема: ТОВ «МАРІН ІНДАСТРІАЛ СЕРВІС» (), ТОВ «ЮЖМОРСЕРВІС» (), ТОВ «ТЕХНОСОЛЮШН» (), ТОВ «МІЛЕНІУМ МЕРИТАЙМ» (), ТОВ «СВ ШИППІНГ ЛТД» (), ТОВ "БУДКОМПЛЕКТ 14" (), ТОВ "ІНЖПОРТСЕРВІС" (), ТОВ " ВКФ «ОБЛЗБУТ" (), ТОВ "ТЕХМОРСНАБ" (), ТОВ "МЕТКОМ-ГРУП" (), ТОВ "ІМПОРТ ПАРТС ТРЕЙД" (), ТОВ «ЕЛЕКТРОСЕРВІС ІНДАСТРІ» (), ТОВ «МАЙНІНГ ЛІФТ МАШИНЕРІ» (), ТОВ «Е.Р.А.» (), ТОВ «Лендінг груп» (), ТОВ «Стар Ентерпрайс» (), ТОВ «Енітек Компані» (), ТОВ «Будтрест ВВ» (), ТОВ «Альбер груп» (), ТОВ «Крок-М» (), ТОВ «Ліберті бізнес альянс» (), ТОВ «Альма трейд» () та іншими.
За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_8 , який з 15.06.2017 по 07.05.2018 займав посаду керівника ТОВ «СВ ШІППІНГ ЛТД» (), був учасником організованої групи (пособник), якому було доручено: отримувати від посадових осіб ДП «МТП «Южний», ОСОБА_12 та ОСОБА_16 відомості щодо потреб порту в закупівлі товарів та проекти тендерної документації; вести переговори від імені ДП «МТП «Южний» з реальними постачальниками про закупівлю товарів для ДП «МТП «Южний»; завищувати ціни, отримані від реальних постачальників, на товари, які в подальшому поставлялись в ДП «МТП «Южний» юридичною особою-переможцем державної закупівлі; вносити зміни до тендерної документації, отриманої від службових осіб ДП «МТП «Южний», прописуючи в ній умови, які б у подальшому забезпечили перемогу в публічних закупівлях одній з юридичних осіб, залучених до злочинної схеми; здійснювати підготовку тендерних пропозицій від імені юридичних осіб, залучених до злочинної схеми, з метою подальшого їх розміщення на авторизованих електронних майданчиках; займати посаду керівника ТОВ «СВ ШІППІНГ ЛТД» (), яке було залучене до злочинної схеми, підписувати та забезпечувати подання від імені вказаної юридичної особи документів, необхідних для участі у публічних закупівлях ДП «МТП «Южний», та укладення договорів з ДП «МТП «Южний»; здійснювати супровід виконання договорів, укладених між ДП «МТП «Южний» та однією з юридичних осіб, залучених до злочинної схеми.
Об 11 годині 42 хвилини 27 жовтня 2020 року ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000592 від 05.09.2017, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України ( т. 1, а.с. 27-125), а саме у вчиненні умисних дій, що виразилися в пособництві у заволодінні грошовими коштами ДП «МТП «ЮЖНИЙ» в особливо великому розмірі шляхом зловживання службовим становищем, вчиненому організованою групою.
Колегія суддів зазначає, що доводи захисника відносно того, що докази, надані стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні не підтверджують обґрунтованість підозри - є безпідставними, оскільки підозра відносно ймовірного вчинення ОСОБА_8 злочину підтверджується, зокрема, протоколом огляду від 29.09.2020 із додатками (т. 2, а.с. 80-113); протоколом огляду від 23.01.2019 із додатками (т. 2, а.с. 114-116); витягом із висновку експерта № 26/7 від 12.05.2020 (т. 2, а.с. 117-128); довідкою від 01.07.2020 (т. 2 а.с. 128-129); протоколом огляду від 30.03.2020 із додатками (т. 2, а.с. 130-174); протоколом огляду від 17.09.2019 із додатками (т.2, а.с. 175-210); протоколами допиту свідків (т. 2, а.с. 211-216); протоколом огляду від 26.04.2019 (т.2, а.с. 217-224); протоколом огляду від 03.07.2018 (т. 2 а.с., 225-228); протоколом огляду від 13.08.2020 (т. 3, а.с. 1-5); протоколами огляду від 11.06.2018, 24.05.2018 (т.3, а.с. 6-11); протоколами огляду від 04.07.2018, 15.06.2018 із додатками до них (т. 3, а.с. 12- 64); протоколом огляду від 23.08.2018 із додатками (т. 3, а.с. 68-92); протоколом огляду від 13.06.2019 із додатками (т.3, а.с. 109-114); протоколом огляду від 03.09.2018 із додатками (т. 3, а.с. 115-158); протоколом огляду від 25.09.2018 із додатками (т.3, а.с. 159-182); протоколом огляду від 15.08.2018 із додатком (т.3, а.с. 183-186); протоколом огляду від 11.10.2019 із додатками (т.4, а.с. 1-63); протоколом огляду від 18.06.2019 (т. 4, а.с. 64-67); протоколом огляду від 09.10.2020 (т.4, а.с. 68-69); протоколом огляду від 15.10.2020 із додатками (т.4, а.с. 70-80); протоколом допиту свідка (т. 4, а.с. 81-83); протоколами про результати здійснення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_8 (т.4, а.с. 89-132); договором від 19.06.2017 №Т/СН-49/17 (т. 5, а.с. 33-38).
За переконанням колегії суддів, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.
Натомість, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя має лише визначити чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною і достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів та подальшого здійснення досудового розслідування кримінального провадження.
З огляду на наведене, колегія суддів, перевіряючи обґрунтованість підозри, дійшла до висновку, що підозра про вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України є обґрунтованою тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Вказане було належно встановлено слідчим суддею Вищого антикорупційного суду при постановленні ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу, а тому Суд відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині. Разом з тим, довід апеляційної скарги відносно відсутності посилання у витязі із ЄРДР на ст. ч. 5 ст. 27 КК України є неспроможним, оскільки у вказаному витязі із ЄРДР, під час викладення обставин кримінального провадження, перевірка яких здійснюється в межах досудового розслідування, вказується про ймовірне вчинення розтрати грошових коштів ДП «МТП «ЮЖНИЙ» в особливо великих розмірах за завищеними цінами службовими особами ДП «МТП «ЮЖНИЙ» шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою із службовими особами суб`єктів господарювання постачальників товарів/робіт/послуг, тобто у співучасті, у тому числі із ТОВ «СВ ШИППІНГ ЛТД».
Доводи захисника відносно необґрунтованості завданої ймовірно вчиненим злочином загальної шкоди у розмірі 47 494 620, 40 грн колегією суддів відхиляються з огляду на те, що розмір ймовірної шкоди, вказаний захисником ( 47 660 311, 14 грн) не суттєво відрізняється від наведеного у експертизі, не впливає на обгрунтованість підозри та правову кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 191 КК України. Відповідність чи невідповідність висновків експертизи обставинам справи, у тому числі розміру ймовірно завданого збитку буде встановлено судом у подальшому під час змагального процесу при розгляді справи по суті.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ухвалюючи рішення за результатами розгляду клопотання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний врахувати підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, та навести їх у мотивувальній частині ухвали. Також необхідно враховувати врегульовані спеціальними нормами особливості застосування того чи іншого запобіжного заходу, дотримуватись вимог щодо змісту ухвали, які нормативно закріплені в статті 196 КПК України.
Відповідно до статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Суд вважає, що слідчим суддею Вищого антикорупційного суду у достатній мірі враховані ризики:
-щодо можливого переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду (з огляду на тяжкість інкримінованого йому злочину та суворість можливого покарання, передбаченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України; побоювання ОСОБА_8 відносно здійснюваного досудового розслідування та його притягнення до кримінальної відповідальності (т. 4, а.с. 120); наявність досвіду щодо виїзду за межі території України (т. 1, а.с. 25-26));
-ризик знищення документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (з огляду на роль, яку ймовірно виконував ОСОБА_8 під час умисної спільної участі у вчиненні кримінального правопорушення (т.4, а.с. 89-132); існування можливості віднайдення речей і документів, які можуть мати значення для досудового розслідування кримінального провадження з огляду на вжиття заходів конспірації як ОСОБА_8 (т. 4, а.с. 123) так і іншими ймовірними співучасниками, зокрема їх спілкуванням в месенджерах із подальшим його частковим видаленням, приховуванням назв підприємств, імен та використання прізвиськ та псевдонімів, оренди декількох прихованих офісів тощо (т. 4, а.с. 45-63; 116-132); вжиттям заходів щодо приховання речей і документів від органу досудового розслідування (т. 4, а.с. 128));
-незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні (з огляду на авторитет, який мав ОСОБА_8 , його обізнаністю ходом здійснюваних дій, пов`язаністю всіх ймовірних учасників можливого вчиненого злочину ( т. 4, а.с. 128-132) та, через це ймовірністю зміни своїх показів або їх спотворенням свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні до їх безпосереднього дослідження судом під час розгляду справи по суті). З огляду на вищевикладене, Суд відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.
Відносно доводів апеляційної скарги щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_8 менш обтяжливого запобіжного заходу у вигляд особистого зобов`язання, колегія суддів зазначає наступне.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
Нормою ч. 4 ст. 194 КПК України передбачено, що у разі, коли при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Суд зауважує, що слідчим суддею Вищого антикорупційного суду належним чином враховані обставини, що характеризують особу підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його майновий стан, вік, відсутність судимості, сімейний стан, наявність соціальних зв`язків, інших матеріалів, які характеризують його особу.
Вищенаведені обставини були в достатній мірі враховані слідчим суддею Вищого антикорупційного суду під час розгляду клопотання, тому, колегія суддів констатує, що слідчим суддею правильно застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Щодо визначення розміру застави, необхідного для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та не вчинялися заходи щодо уникнення настання ймовірної кримінальної відповідальності.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).
У клопотанні детективом за погодженням із прокурором висловлено прохання, зокрема, щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 493,34 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 1 000 000 грн (один мільйон).
Проте, врахувавши характер та обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, матеріальне становище його дружини, наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що застава у визначених пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК України межах є достатньою аби забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, запобігти встановленим ризикам.
Відповідно до ч. 5 ст. 191 КК України, дії, передбачені частинами першою, другою, третьою або четвертою цієї статті, якщо вони вчинені в особливо великих розмірах або організованою групою, - караються позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Частиною 6 статті 12 КК України передбачено, що особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.
Щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину розмір застави визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України).
Згідно із ч. 2 ст. 182 КПК України застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді відносно того, що застава, визначена у розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими особами, на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні є найбільш дієвим запобіжним заходом, що не створюватиме надмірне обтяження для підозрюваного, не є завідомо непомірною, у той же час забезпечить належне виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків.
Тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги в цій частині.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею прийнято цілком законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, а апеляційна скарга не містить доводів, які б були підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05.11.2020, тому її слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись статтями 132, 176, 177, 182, 376, 404, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05.11.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, у кримінальному провадженні №0000592 від 05.09.2017 відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05.11.2020 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4