Справа № 464/4618/20
пр.№ 1-кс/464/1665/20
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

13 жовтня 2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання про обрання запобіжного заходу у кримінальному провадженні внесеного 10 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001150 про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Сихівського районного суду м.Львова (Головуючий суддя ОСОБА_7 ) перебуває вказаний вище обвинувальний акт у кримінальному провадженні).

Прокурором ОСОБА_3 через канцелярію суду подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такий закінчується 15 жовтня 2020 року. В обгрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_5 , за попередньою змовою у групі осіб 10.07.2020 близько 07:05 год., перебуваючи на гуртовому ринку «Шувар», що по вул. Хуторівка, 4-б у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення повторно, проникнувши в автомобіль марки «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 9104,83 грн. Також, ОСОБА_5 , за попередньою змовою у групі осіб 10.07.2020 близько 08:25 год., перебуваючи на гуртовому ринку «Шувар», що по вул. Хуторівка, 4-б у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення повторно, проникнувши в автомобіль марки «ВАЗ 2104», д.н.з. НОМЕР_2 , звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 1155,20 гривень. Крім того, ОСОБА_5 , за попередньою змовою у групі осіб 15.07.2020 близько 09:40 год., перебуваючи на гуртовому ринку «Шувар», що по вул. Хуторівка, 4-б у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення повторно, проникнувши в автомобіль марки «Volkswagen LT», д.н.з. НОМЕР_3 таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 5223 гривень.

З цього слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

с. Березово, Рокітенського району Рівненської області, громадянин України, із середньою освітою, розлучений, не працюючий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, востаннє 04.10.2018 Рівненським міським судом, щодо якого 16.06.2020 скеровано обвинувальний акт в Луцький районний суд Волинської області за ч.2 ст. 185 КК України, обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у сховище, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

15.07.2020 в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Так, згідно п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти, в тому числі, спробам переховуватися органу досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому такий підозрюється.

Беручи до уваги, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти тому, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити нові кримінальні правопорушення, переховуватись від суду, а також чинити тиск на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, виникла необхідність у зверненні до судді із вказаним клопотанням, оскільки, ризики, що існували на момент обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 не тільки не зменшилися, а продовжують існувати..

Відповідно до п.20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, у зв`язку з дією карантину, а такожвідсутністю судді ОСОБА_7 через тимчасову непрацездатність, клопотання щодо застосування запобіжного заходу розглянуто головуючою суддею ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав. Додатково вказав, що до Сихівського районного суду м. Львова скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001150 про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України. Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 17.07.2020 щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із терміном дії до 12.09.2020 з можливістю внесення застави. Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 10.09.2020 продовжено дію запобіжного заходу до 15.10.2020. Беручи до уваги, що судове провадження є окремою стадією у кримінальному провадженні та наразі ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, а саме: обвинувачений може переховуватися від прокурора та суду так як не є жителем Львівської області, злочин в якому він обвинувачується є тяжким, на стадії досудового розслідування покази не надавав, у зв`язку із чим, у сторони обвинувачення відсутні дані про його ставлення до вчиненого, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення так як вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, наразі до Луцького районного суду скеровано обвинувальний акт щодо нього за ч.2 ст. 185 КК України, може впливати на потерпілих та свідків, які ще в судовому засіданні не допитані, а тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден з інших запобіжних заходів, а саме особисте зобов`язання, домашній арешт чи особиста порука не зможуть запобігти ризикам викладеним у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 , клопотання не підтримала, вказала, що таке подано з порушенням вимог КПК України та практики ЄСПЛ. Вважає, що прокурор незаконно звернувся із клопотанням про обрання запобіжного заходу, оскільки наразі запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо її підзахисного вже обраний, стверджує, прокурор обрав такий вид клопотання з метою уникнення зобов`язання щодо доведення перед судом факту подальшого існування або виникнення нових ризиків, які слідчі судді вважали встановленими при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу. Одночасно, вказала, що прокурор не довів будь-якими доказами того, що ОСОБА_5 може переховуватися від прокурора та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення чи будь-яким чином впливати на свідків та потерпілих, а твердження сторони обвинувачення про те, що обвинувачений не є жителем Львівської області, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон є недостатніми для тримання особи під вартою. Одночасно, зазначила, що прокурором не вивчалося питання щодо застосування щодо ОСОБА_5 інших запобіжних заходів, стверджує, що щодо обвинуваченого можна застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився із доводами адвоката. Вказав, що не має наміру переховуватися від суду, впливати на свідків. Додатково зазначив, що на території м. Львова та Львівської області не проживає, його постійним місцем проживання є АДРЕСА_2 , де він проживає сам, у АДРЕСА_1 він приписаний, однак там не проживає, кому належить ця квартира, і хто там проживає на даний час йому не відомо. Також вказав, що у АДРЕСА_3 він не проживає з 2000 року, підтвердив, що там також не проживає його колишня дружина з дочкою. Зазначив, що з березня 2020 року він не працює, доходів не отримує, а тому яким чином буде виконувати вимоги щодо явки до суду у м. Львів наразі йому не відомо. Підтвердив той факт, що на розгляді Луцького районного суду Волинської області є обвинувальний акт згідно якого він обвинувачується у вчиненні крадіжки, та інкриміновані крадіжки вчинив, після того як знав, що вже притягується до кримінальної відповідальності. Просить застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001150 від 10.07.2020 відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується особа.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 10 вересня 2020 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід обраний згідно ухвали слідчого судді від 17.07.2020.

02.10.2020 до Сихівського районного суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001150 про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 05.10.2020 вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповіних факторів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За таких обставин, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 , притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, щодо нього на розгляді Луцького районного суду Волинської області є обвинувальний акт згідно якого ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, обвинувачується в інкримінованих кримінальних правопорушеннях вчинених після притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 185 КК України, зареєстрований та фактично проживає на території Волинської області, ніде не працює, є розлученим, із сім`єю не проживає тривалий час з 2000 року, а тому може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, ухилятися від явки до суду.

Захисником на доведення можливості застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту долучено листи-згоди від колишньої дружини ОСОБА_11 та дочки ОСОБА_12 про можливість проживання обвинуваченого у АДРЕСА_3 , де останні не проживають, свідоцтво про право власності, згідно якого вбачається, що вищевказане житло належить на праві власності ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 інформацію про прописки, з якої вбачається, що ОСОБА_5 02.07.1999 виписаний, рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 05.10.2006, згідно якого надано дозвіл ОСОБА_15 на дарування 1/4 вищевказаної квартири, сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду ОСОБА_5 від 03.10.2016 зі строком дії до 03.10.2018, Медичну довідку про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів ОСОБА_5 від 05.10.2016 зі строком дії до 05.10.2021. згідно якої вбачається що в останньогопсихічними розлади не виявлені, виписка 17537 щодо діагнозу обвинуваченого отримано за результатами обстеження та лікування проведеного у період часу з 02.11 по 16.11.2010

Згідно ч.1 та ч.3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Судом встановлено, що місцем реєстрації ОСОБА_5 є АДРЕСА_1 , місце постійного проживання обвинувачений вказав АДРЕСА_2 . Будь яких доказів, про те, кому належить вказане житло, хто там є зареєстрованим чи проживає суду не надано, як і доказів, що обвинувачений проживає в АДРЕСА_3 . При цьому, довідка про захворювання обвинуваченого видана у 2010 році, що не може свідчити про наявність будь-яких захворювань, на даний час, які перешкоджають перебувати останньому під вартою.

Беручи до уваги вищевикладене, а також пояснення обвинуваченого, який вказав, що у АДРЕСА_3 він не проживає з 2000 року, так як має своє місце проживання, він не працює, не має доходів, та не може надати суду доказів, що зможе виконати вимоги щодо явки до суду, тому суд прийшов до переконання, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як і особистого зобов`язання, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу викладеним вище.

Одночасно, суд враховує те, що на момент розгляду клопотання до суду не надходили письмові зобов`язання від осіб про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його в суд на першу про те вимогу, у зв`язку із чим застосувати запобіжний захід у виді особистої поруки не представляється можливим.

За таких обставин, прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від прокурора та суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років оскільки не є жителем Львівської області; незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки докази наразі не досліджені судом; може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як на розгляді Луцького районного суду Волинської області є обвинувальний акт згідно якого ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні корисливого злочину .

Таким чином, беручи до уваги наявність обгрунтованої підозри у обвинуваченим кримінальних правопорушень, враховуючи особу ОСОБА_5 який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років, існують підстави вважати, що, обравши більш м`який запобіжний захід, обвинувачений може переховуватися від прокурора та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів.

Обираючи запобіжний захід, суддя враховує вік обвинуваченого, те, що він проживає в іншій області, майновий стан ОСОБА_5 , який офіційно ніде не працює, його сімейний стан- розлучений, та обвинувачення у вчиненні злочинів під час притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 185 КК України.

При викладених обставинах суд приходить до висновку про існування підстав вважати, що застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Учасниками судового провадження не наведено доводів з поданням відповідних доказів щодо будь-якої зміни наведених обставин та таких судом не встановлено.

Згадані ризики, обставини кримінального правопорушення та особа обвинуваченого дають підстави визначити розмір застави згідно з вимогами ст.183 КПК України, яка в повній мірі буде забезпечувати виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52550 гривень

Керуючись п.20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, 183, 193, 194, 196,197, 369-372 КПК України,

ухвалив :

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001150 від 10.07.2020 задоволити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52550 гривень.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу 60 днів з часу проголошення ухвали, тобто до 11.12.2020 року, включно.

Обвинувачений або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок суду у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 слід покласти наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження;

-не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора, суду, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження;

-повідомляти прокурора, суд, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з особами, які виступають в якості свідків у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Вказані обов`язки діють до 11 грудня 2020 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня

її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1