Справа № 696/1430/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2021 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.12.2019 за №0000498, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 згідно Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України № 22/2019 від 30.01.2019 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян на строкову військову службу у 2019 році», розпорядження голови ІНФОРМАЦІЯ_2 № 129 від 27.08.2019, «Про черговий призов громадян Кам`янського району на строкову військову службу у жовтні-грудні 2019 року, та відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № НОМЕР_1 від 22.08.2018 про призов громадян на строкову військову службу, він 16.08.2019 пройшов медичний огляд та, відповідно до результатів медичного огляду призовника на збірному пункті, Черкаським обласним комісаріатом визнаний придатним до строкової військової служби.

20 вересня 2019 року, згідно Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 було запропоновано оримати повістку про прибуття його 08.10.2019 року на 08 год.30 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою АДРЕСА_1 , про відправлення на збірний пункт, також роз`яснено наслідки не прибуття за його викликом.

Нечитайло ознайомившись з повісткою, з метою ухилення від військової служби, від отримання повістки відмовився, про що було складено відповідний акт відмови отримання повістки військовозобов`язаним призовником, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 в складі комісії : заступника військового комісара- начальника відділення комплектування майора ОСОБА_5 , заступника військового комісара-начальника мобілізаційного відділення майора ОСОБА_6 та начальника відділення забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_7 ..У подальшому ОСОБА_4 не прибув на вказаний у повістці час та місце для відправки на збірний пункт.

Діючи всупереч вимог ст. 65 Конституції України, п. 8 ст. 19 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України № 22/2019 від 30.01.2019 року «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2019 році», будучи придатним за станом свого здоров`я для проходження строкової військової служби та належним чином повідомленим пре час та місце прибуття за викликом, не маючи правових підстав на відстрочку чи звільнення від призову на строкову військову службу, а також усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи наслідки і бажаючи їх настання, у визначений йому час, умисно не прибув для відправки на збірний пункт 08.10.2019 внаслідок чого уникнув роподілення до роду військ та не був призваний до лав Збройних Сил України, чим умисно ухилився від призову на строкову військову службу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за статтею 335 КК України як ухилення від призову на строкову військову службу.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому діянні свою вину визнав частково та повідомив, що перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 , та що на час призову був визнаний військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби. Дійсно, під час спілкування у військоматі, працівники останнього намагались йому вручити бойову повістку, яку він відмовлявся отримувати через відсутній у ній дати необхідної явки, а також через небажання видачі йому направлення на повторний медичний огляд. Під час первісного медичного огляду він замовчував свій реальний стан здоров`я, на запитання лікарів про скарги, не повідомив останнім про постійні болі в спині, так як бажав працевлаштуватись і це могло перешкоджати цьому. Зрештою він пройшов повторний медичний огляд у лікаря-ортопеда, проте не вжив вичерпних заходів, в тому числі шляхом направлення поштою цих медичних документів для врахування у осінньому призові та врахування комісією обласного військомату.
Окрім часткового визнання вини обвинуваченим, суд вважає, що його вина у скоєнні кримінального правопорушення встановлена сукупністю належних та допустимих доказів, досліджених та перевірених в судовому засідання.
Як слідує з показів свідка ОСОБА_7 в серпні 2019 року обвинувачений звернуся до районного військомату для вирішення питання реєстрації місця проживання та оновлення облікованих військовозобов`язальних документів. За наслідками медичного огляду останній був визнаний придатним для військової служби. В кабінеті № 9 йому намагались вручити бойову повістку про явку для відправлення на збірний пункт, але від її отримання останній відмовився, здійняв галас, не бажав проходити військову службу. Декілька разів повістку залишали у поштовій скринці по місцю проживання обвинуваченого. Було складено акт відмови від отримання повістки.
Аналогічні покази надав і свідок ОСОБА_5 , який також додав, що медичні документи про придатність до військової служби обвинувачений бачив до появи у військоматі, так як самостійно проходив медичну комісію. Додаткове медичне обстеження обвинувачений не завершив.
Аналогічні покази надав свідок ОСОБА_6 .
Окрім показів свідків та обвинуваченого, винуватість останнього також підтверджується письмовими доказами, а саме :
-даними заяви військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-даними повістки на ім`я ОСОБА_4 про явку для відправки на збірний пункт;

-даними особової справи призовника ОСОБА_4 ;

-даними медичного огляду призовника на збірному пункті ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-даними копії Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2019 році»;

-даними наказу № НОМЕР_1 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 ( з основної діяльності) ;

-даними розпорядження першого заступника голови Кам`янської районної Державної адміністрації Черкаської області ОСОБА_8 № 129 «Про черговий призов громадян Кам`янського району на строкову військову службу у жовтні-грудні 2019 року»;

Щодо наданих обвинуваченим документів, які на його думку спростовують обвинувачення (акт медичного обстеження № 007186 від 21.08.2020 року, консультаційний висновок від 21.08.2020 року, висновок лікаря ортопеда-травматолога), суд вважає, що самі по собі ці документи тільки можуть слугувати підставою для подальшого комісійного обстеження на предмет придатності до військової служби, але з огляду на тривале не проходження обвинуваченим такого комісійного огляду та не вжиття з його сторони дієвих дій до такого, висновки одного тільки лікаря не являються остаточним доказом непридатності обвинуваченого до військової служби. Як слідує з матеріалів кримінального провадження, рішення щодо непридатності призовника ОСОБА_4 до військової служби та терміни такої в порядку пунктів 2.8, 2.11. 2.12 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затв. наказом Міноборони України № 402 від 14.08.2008 року не приймалось.

Під час судового розгляду даного криміналнього провадження обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, між тим суд не вбачає підстав для цього, оскільки можливість застосування такого інституту звільнення від кримінальної відповідальності пов`язана із наявністю у особи щирого каяття.

Абзацом третім пункту три Постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» визначено, що дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.

Однак, в обґрунтування вищевказаного клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , суду не надані відомості яким чином відбулось відшкодування останнім спричиненої шкоди або її усунення.

Обвинувачений у пред`явленому обвинуваченні визнав себе частково, що вже само по собі вказує, що щире каяття в його розумінні не може виникати в принципі, бо усвідомлення повністю спричиненої шкоди та вчиненого діяння ним не відбулось.

Зокрема, окрім часткового визнання особою факту вчинення злочинних дій, повинно мати місце ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. (постанова ККС ВС від № 166/1065/18 від 18.09.2019).

Як слідує з матеріалів справи, сама процесуальна поведінка обвинуваченого не свідчить про щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувачений умисно ухилявся від явки до суду про що свідчить оголошення його в розшук на підставі ухвали Кам`янського районного суду Черкаської області від 03.08.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям не ґрунтується на вимогах ст. 45 КК України, а тому у його задоволенні необхідно відмовити.

Суд, аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 335 КК України як ухилення від призову на строкову військову службу.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, має вищу освіту та молодий вік, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Обставин, які обтяжують або пом`якшують покарання винного, судом не встановлено.
Суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання у виді обмеження волі, як необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень та звільнення від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 335 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покаpання з випpобуванням та iспитовим стpоком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1