Провадження №1-кс/760/979/21
Справа №760/760/2894/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України.
В обґрунтування доводів скарги зазначає, що 05.02.2020 року ним було подано до Національного антикорупційного бюро України заяву з приводу можливих неправомірних дій громадянина ОСОБА_4 на посаді керівника ПрАТ «АС» за обставин, викладених у заяві, а також запису на особистий прийом керівництвом Національного бюро.
При цьому, посадові особи Національного антикорупційного бюро України не вчинили жодних процесуальних дій для організації перевірки та в подальшому розслідуванні корупційного злочину за його повідомленням.
На підставі викладеного просив зобов`язати посадових осіб НАБУ відповідно до вимог ст. 53 Закону України «Про запобігання корупції» щодо викривачів корупції прийняти до розгляду його заяву від 05.02.2020 року №М-2702 з обов`язковим виконанням вимог ст. 53-2 ч. 3 Закону та зобов`язати провести попередню перевірку з обов`язковим допитом його та службових осіб районної державної адміністрації Бородянського району Київської області, які підтвердять факт вчинення корупційного злочину.
Скаржник в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Враховуючи стислі строки розгляду скарги, встановлені ч. 2 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без участі скаржника.
Від Національного антикорупційного бюро України надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що у заяві від 05.02.2020 не було наведено об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення згаданих у ній особами кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів Національного бюро.
З огляду на викладене, Головним підрозділом детективів Національного бюро за результатами розгляду заяви від 05.02.2020 ОСОБА_3 встановлено, що у останній не наведено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів Національного бюро, у зв`язку з чим на час її розгляду відсутні правові підстави для застосування детективами наданих повноважень та початку досудового розслідування.
З огляду на викладене, заявника було повідомлено та надано відповідне роз`яснення листом Національного бюро від 28.02.2020 № 11-188/8251.
З урахуванням викладеного просив відмовити у задоволенні скарги та розглядати її без участі представника НАБУ.
Врахувавши письмові пояснення НАБУ, дослідивши матеріали скарги, встановлено наступне.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Встановлено, що 05.02.2020 року до Національного бюро надійшла заява ОСОБА_3 (вх. № М-2702 від 05.02.2020) з приводу можливих неправомірних дій громадянина ОСОБА_4 на посаді керівника ПрАТ «АС» за обставин, викладених у заяві, а також запису на особистий прийом керівництвом Національного бюро.
Також, на спеціальну телефонну лінію Національного бюро надійшло звернення ОСОБА_3 зареєстроване 28.12.2020 за № М-19129, з питань можливого неналежного розгляду посадовими особами Національного бюро попередньої заяви від 05.02.2020 № М-2702.
За результатами опрацювання звернення від 28.12.2020 року встановлено, що порушене у ньому питання вже було предметом неодноразового розгляду Національного бюро, про результати якого автора поінформовано листами від 17.06.2020 № 01 -188/2 і525 та від 21.10.2020 № 01 -188/36540.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.
З огляду на викладене відповідно до статті 8 Закону України «Про звернення громадян» рішенням керівництва Національного бюро розгляд звернення з вказаного вище питання у Національному бюро припинено.
Заявник вважає таку бездіяльність неправомірною, на що слід зазначити наступне.
Правові основи організації та діяльності Національного бюро визначено Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України».
Згідно з абзацом другим частини 1 статті 1 Закону завданням Національного бюро є протидія кримінальним корупційним правопорушенням, які вчинені вищими посадовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та становлять загрозу національній безпеці.
Відповідно до положень статті 16 Закону на Національне бюро покладено обов`язок щодо здійснення оперативно-розшуковик заходів і досудового розслідування з метою попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень і здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності.
Частиною 5 статті 216 Кримінального процесуального кодексу України визначено перелік кримінальних правопорушень, які підслідні детективам Національного бюро, і лише за наявності умов, передбачених цією нормою.
Детективи Національного бюро здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, за наявності визначених умов.
Відповідно до частини 1 статті 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Разом з тим частина 1 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо у заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки того чи іншого злочину, наявні підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин, за якими приймаються передбачені законом процесуальні рішення.
Таким чином, обов`язковою умовою початку досудового розслідування є наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до приписів закону реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Встановлено, що за результатами розгляду заяви від 05.02.2020 у ній не було наведено об`єктивних даних та конкретних фактів, що могли свідчити про вчинення згаданих у ній особами кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів Національного бюро.
З огляду на викладене, Головним підрозділом детективів Національного бюро за результатами розгляду заяви від 05.02.2020 ОСОБА_3 встановлено, що у останній не наведено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів Національного бюро, у зв`язку з чим на час її розгляду відсутні правові підстави для застосування детективами наданих повноважень та початку досудового розслідування,
Заявника було повідомлено та надано відповідне роз`яснення листом Національного бюро від 28.02.2020 № 11-188/8251.
Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» передбачає, що найбільш складним і неоднозначним питанням, яке характеризує стан судової практики розгляду аналізованої категорії скарг, є правова оцінка заяви чи повідомлення на предмет обґрунтованості викладених у них відомостей, що свідчать саме про кримінальне правопорушення. У слідчій і в судовій практиці щодо цього питання є щонайменше два підходи. Згідно з першим передбачається так зване автоматичне внесення відомостей про кримінальне правопорушення, якщо такі повідомлення на предмет того, що викладені відомості дають підстави констатувати певні ознаки складу злочину. У свою чергу, другий підхід не передбачає автоматичного внесення відомостей, викладених у будь-яких заявах чи повідомленнях вносяться лише визначені як такі, що на думку суб`єкта, який їх вносить, дійсно можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Реалізація другого підходу, крім іншого, допускає розгляд заяв, які не містять таких відомостей, у порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

З наведених положень КПК України вбачається, що реєстрація в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Наведена правова позиція також закріплена у висновку Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року.
Враховуючи вищевикладене, а також положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
З огляду за зазначене та керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1