Дата документу 01.12.2020 Справа № 335/4398/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/1883/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/4398/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового апеляційного провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2020 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2020 року продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.187, ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.357 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 31 грудня 2020 року включно.

Продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.187, ч.1 ст.357 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 31 грудня 2020 року включно.

Згідно зі змістом судового рішення, в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001417 від 01.04.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.185, ч.2,4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.357 КК України, ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.187, ч.1 ст.357 КК України.

Ухвалою колегії суддів від 13.08.2018 року вказане кримінальне провадження прийнято до провадження, у зв`язку із заміною головуючого судді, та призначено судовий розгляд.

Ухвалою колегії суддів від 24.09.2020 року запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 продовжено строком на 60 днів до 22.11.2020 року включно.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що строк тримання під вартою обвинувачених спливає 22.11.2020 року, а в найближчий час (до 22.11.2020 року) призначити до розгляду та завершити розгляд вказаного кримінального провадження неможливо з об`єктивних причин, судом в порядку ст.331 КПК України поставлене на обговорення учасників процесу питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених.

Продовжуючи обвинуваченим запобіжний захід, суд першої інстанції прийшов до висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам і підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує на незаконність ухвали суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що ризики, які були зазначені прокурором в клопотанні про продовження строку тримання під вартою відсутні. Ніякого тиску на потерпілих та свідків він не чинив, про що вони неодноразово зазначали в судових засіданнях. Більш того, на даний час потерпілі та свідки вже були допитані судом першої інстанції.

Крім того, він тримається під вартою вже довгий час, а саме три роки і десять місяців, а тому заявлені прокурором ризики відсутні.

Звертає увагу суду, що в перерахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі складає майже вісім років, то фактично він вже відбув покарання за ч.2 ст.187 КК України.

На підставі викладеного, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби.

В судове засідання суду апеляційної інстанції прокурор та захисник-адвокат ОСОБА_8 не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Причина неявки суду невідома. Обвинувачений ОСОБА_6 відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Заяв про безпосереднє бажання брати участь у судовому засіданні від останнього не надходило. Справа розглядається по наявним в ній матеріалам в межах апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу, не зменшились.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні низки злочинів, у тому числі і тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна.

Колегія суддів звертає увагу на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, а також на дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення злочину проти власності, не працевлаштований, законне джерело доходів відсутнє, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має.

На думку колегії суддів, вищезазначені обставини дають достатні підстави вважати, що у разі не продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, він може вчинити активні дії щодо переховування від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, що виправдовує необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому доводи обвинуваченого про необхідність зміни запобіжного заходу та застосування до нього особистого зобов`язання або домашнього арешту, є безґрунтовними.

Саме продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав та інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З огляду на вищевикладене, твердження обвинуваченого про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та можливість застосування до нього особистого зобов`язання або домашнього арешту, є непереконливими.

Посилання обвинуваченого на відсутність заявлених ризиків є неспроможними, оскільки існування цих ризиків неодноразово перевірялось, у тому числі і під час обрання йому вказаного запобіжного заходу, і під час його продовження, та які на теперішній час хоча і дещо зменшились, але не перестали існувати до тієї межі, яка викликає необхідність пом`якшення обраного запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

На думку колегії суддів, є правильним висновок суду першої інстанції про те, що зазначені ризики у сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, а також про те, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою буде невиправданим і не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, суд першої інстанції при продовженні строку тримання під вартою обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у злочині, вчиненому із застосуванням насильства.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в цілому обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст.197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , даних про особу обвинуваченого, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання його під вартою, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали суду, при апеляційному розгляді, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2020 року, якою продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.187, ч.1 ст.357 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 31 грудня 2020 року включно, залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4