Справа № 462/6042/20
провадження 1-кс/462/1623/20
У Х В А Л А

01 жовтня 2020 року слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання слідчого Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001656 від 30.09.2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івано-Франківськ, ромської національності, громадянина України, не працюючого, без місця реєстрації та постійного місця проживання, не судимого,

встановив:

01.10.2020 року слідчий Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в його провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного 30.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001656, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, підозрюваним у якому є ОСОБА_5 . Підозра обґрунтована зібраними слідством доказами. Зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, підозрюваний не має постійного місця проживання, не працює, не одружений, що свідчить про відсутність у нього будь-яких соціально-стримуючих факторів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як втік з місця вчинення злочину, щоб уникнути кримінальної відповідальності, а також може незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти таким ризикам, просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, покликаючись на мотиви такого, яке просять задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.
Підозрюваний не навів жодних доводів на спростування клопотання, у вирішенні такого покладається на розсуд слідчого судді.
Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, сторона захисту отримала у строк, передбачений ч.2 ст.184 КПК України.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0001656, 30.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.3 ст.186 КК України.

01.10.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, за обставин того, що він 30.09.2020, близько 15.30 год., перебуваючи неподалік приміського вокзалу ст.Львів, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 112, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з корисливих мотивів, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, а саме нанесення рукою удар в область обличчя потерпілому ОСОБА_6 , з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, відкрито викрав, шляхом ривка у потерпілого поліетиленовий пакет з написом «Мобі Манія Завжди низькі ціни», в якому знаходився в коробці планшет марки «Samsung TAB 2» модель «SM-T295NZKASEK» імей: НОМЕР_1 , вартістю 4 400 грн. зі слів потерпілого, та витягнув з кишені штанів потерпілого грошові кошти, зі слів потерпілого - в сумі 3500 Євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2020 року становить 115955 грн. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 120355 грн., яка відповідно до примітки 2 ст.185 КК України є значною шкодою для потерпілого.

Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх об`єктивних доказів, тобто обґрунтованість підозри підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 30.09.2020 року, протоколом огляду місця події від 30.09.2020 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_7 від 30.09.2020 року та ОСОБА_8 від 30.09.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30.09.2020 року.

Будучи допитаним, підозрюваний ОСОБА_5 визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, давши відповідні визнавальні показання.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.
За наведеного, сукупність вищевказаних доказів є достатньою на даній стадії для висновку про обґрунтованість підозри, що, з огляду на вимоги ч.2 ст.177 КПК України, є підставою для застосування запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність таких ризиків.

Так, слідчий суддя враховує специфіку злочину, за яким оголошено підозру, конкретні обставини, мотиви, час і місце скоєння такого та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, який не судимий, проте не має місця реєстрації та постійного місця проживання, неодружений, не має сім`ї чи близьких родичів, офіційно не працевлаштований та відповідно не має постійного законного джерела доходів, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів.
Таким чином, враховуючи наведене, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення злочину, вважаю, що можливість того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання за вчинене, може переховуватись від органів досудового розслідування, і в подальшому суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наведені обставини, реально існує.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що хоча тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, проте жодний більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, наявність яких доведена в судовому засіданні слідчим та прокурором.

Аналіз наведеного дає підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку суспільний інтерес в триманні підозрюваного під вартою, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості, тому для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні та доведені стороною обвинувачення в судовому засіданні, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки підозрюваного, забезпечення процесуальних дій слідчого, клопотання слід задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто з 01.10.2020 року до 29.11.2020 року, слідчий суддя вважає за можливе, на підставі ч.4 ст.183 КПК України, не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001656 ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали до 29.11.2020 року.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1