ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3585/20 Справа № 192/1485/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, розлученого, раніше неодноразово судимого, на даний час відбуваючого покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2015 року, за ч.1 ст.115 КК України, у виді позбавлення волі на строк 10 років;
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції

засудженого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2020 року у задоволені клопотання ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що за весь період відбування покарання ОСОБА_5 характеризувався посередньо, має 6 заохочень, та 9 стягнень, серед яких поміщення до карцеру, наявні матеріали не підтверджують позитивні зміни в особистості засудженого, а тому засуджений на даний час не став на шлях виправлення і застосування до нього положень ст. 82 КК України, є передчасним.
В апеляції:
- засуджений просить ухвалу скасувати, задовольнити його клопотання та замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким, згідно вимог ст. 82 КК України.

Посилається на те, що працює слесарем котельної виправленої колонії, проявляє ініціативу в ремонті відділення, де проживає.

Має 9 стягнень за встановлення міжкамерного зв`язку, які не є тяжкими.

Вказує, що має 6 заохочень за зразкову поведінку та сумлінну працю.

Заслухавши засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2015 року засуджено ОСОБА_5 за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 28.04.2016 року ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього увязнення з 27.09.2014 року по 30.06.2015 року, за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2015 року, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 03.10.2014 року. За час перебування у слідчому ізоляторі м. Дніпропетровська характеризувався негативно, допустив 7 порушень режиму утримання, заохочень не мав.

З 17.09.2015 року по 14.03.2019 року перебував у ПВК № 49, де характеризувався посередньо, мав 2 стягнення та 4 заохочення.

В Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 14.03.2019 року, характеризується посередньо, працевлаштований на виробництві установи за власним бажанням, порушень режиму утримання не допускає, має 2 заохочення.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою.

Участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, у самодіяльних організаціях не бере.

Підтримує зв`язки з рідними.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення, за весь період відбування покарання має 6 заохочень у вигляді подяк та 9 стягнень, серед яких здебільшого догани та одне у виді поміщення до карцеру на 3 доби.

28.08.2020 року комісією установи ОСОБА_5 відмовлено у застосування до нього положень ст. 82 КК України, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Сукупність вказаних даних була прийнята до уваги судом першої інстанції. Їм дана належна оцінка.

Твердження засудженого про те, що він став на шлях виправлення, а стягнення, які він має, не є тяжкими, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу та спростовуються наявними доказами в сукупності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ст. 82 КК України. Тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання біль м`яким щодо ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4