провадження № 274/6137/20
провадження № 1-в/0274/752/20
УХВАЛА
Іменем України
19.10.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання . . . . . . . . ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за клопотанням Державної установи "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" про приведення вироку Ірпінського міського суду Київської області від 11 червня 2013 року у відповідність довимог закону № 2617-VШ від 22.11.18 щодо засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кузук-Шок Боровського району Кустанайської області Республіки Казахстан, мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше судимого: 21.12.95 за ст.ст. 101 ч. 3, 43 КК України 1960 року до 10 років позбавлення волі,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 засуджений 11 червня 2013 року Ірпінським міським судом Київської області за ст.ст. 115 ч. 2 п. 4, 185 ч. 1, 70 КК України на 15 років позбавлення волі. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.09.18 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.02.12 до 04.11.13.

Початок строку відбування покарання 22.02.12; кінець строку: 11.06.25.

Адміністрація ДУ "Бердичівська виправна колонія № 70" звернулась до суду з клопотанням про приведення вироку Ірпінського міського суду Київської області від 11.06.2013 року у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року, якими внесено зміни до ч. 1 ст. 185 КК України. Судове засідання адміністрація просить проводити без участі представника. Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання також не з`явився, звернувся з заявою про розгляд клопотання без його участі. Відповідно до листа від 21.09.20 прокуратура не заперечує проти проведення судового засідання за відсутності прокурора. Суд не визнає явки засудженого, представника адміністрації та прокурора в судове засідання обов`язковими. Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши надані матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Так, 01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII. Вказаним законом внесені зміни до ч. 1 ст.185 КК України, а саме, санкцією ч. 1 ст. 185 КК України в редакції, що діє з 01.07.20, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з вироком Ірпінського міського суду Київської області від 11 червня 2013 року дії засудженого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України судом кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна та призначено покарання у виді позбавлення вола на строк 2 (два) роки.

Як визначено у ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, засудженому ОСОБА_3 підлягає зниженню призначена міра покарання у виді позбавлення волі за ст. 185 КК України, як така, що не передбачена санкцією нового закону, до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. При цьому строк покарання перераховується за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, тобто засудженому ОСОБА_3 визначається строк в межах максимальної межі покарання за санкцією ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 4 роки.

Беручи до уваги, що за вироком від 11.06.13 згідно зі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_3 призначено остаточне покарання шляхом часткового складання покарань (з 14 роками позбавлення волі за ст. 115), а відповідно до ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий, тобто навіть при призначенні покарання за ст. 185 КК України у виді обмеження волі, цей вид покарання має бути переведений у більш суворий вид - позбавлення волі, остаточна міра покарання, визначена ОСОБА_3 вироком від 11.06.13, залишається незмінною.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 5, 74, 309 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
клопотання задовольнити.

Привести вирок Ірпінського міського суду Київської області від 11 червня 2013 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ та вважати ОСОБА_3 засудженим за цим вироком за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України та за ч. 1 ст. 185 КК України (в ред. від 22.11.18).
Призначену вироком Ірпінського міського суду Київської області від 11.06.2013 року засудженому ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України міру покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки знизити до максимальної межі покарання, встановленої санкцією ч. 1 ст. 185 КК України ( в ред. від 22.11.18), а саме до обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

В решті вирок залишити без змін.

Остаточне покарання ОСОБА_3 визначено вироком Ірпінського міського суду Київської області від 11.06.2013 року відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань у виді позбавлення волі строком 15 (п`ятнадцять) років.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1