Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/632/20
Провадження № 1-кп/935/350/20
У Х В А Л А
Іменем України
29 вересня 2020 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 від 31.03.2020 , до малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Меньківка Радомишльського району Житомирської області, українця, громадянина України, учня 6 класу Радомишльського ліцею №1, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за вчинення суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю :
прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності - ОСОБА_6

законного представника неповнолітнього - ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:
25.02.2020 близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_9 , неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали стосовно яких виділено в окреме кримінальне провадження та потерплий ОСОБА_11 в помешканні ОСОБА_11 , що розташоване по АДРЕСА_1 розпивали спиртні напої. Внаслідок надмірно вжитого спиртного ОСОБА_11 ліг відпочивати, а у малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був присутній під час розпиття останніми спиртних напоїв, виник намір на вчинення суспільно небезпечного діяння, а саме крадіжки бензопили ОСОБА_11 з приміщення столярного цеху, запропонувавши вчинити крадіжку разом з ним ОСОБА_9 та неповнолітньому ОСОБА_10 на що останні погодились.

З цією метою, цього ж вечора, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_9 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_10 , матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, погодились на пропозицію малолітнього ОСОБА_5 , вийшли з будинку на вулицю, де малолітній ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправність своїх дії та настання негативних наслідків, за допомогою ОСОБА_9 проник через вікно в приміщення столярного цеху, який розташований по АДРЕСА_1 , а неповнолітній ОСОБА_10 спостерігав за обстановкою, щоб їх дії не були ніким не помічені, звідки таємно викрали бензопилу «STIHL MS 230» загальною вартістю 4 349,42 гривні, яку передав через вікно ОСОБА_9 та якою в подальшому спільно розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 4 349,42 гривні.
Малолітній ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні суспільно-небезпечного діяння в повному обсязі в чому щиросердечно розкаявся. Просить задоволити клопотання .
Законний представник малолітнього ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні просили задовольнити клопотання.
Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив заяву про розгляд клопотання у його відсутність, не заперечує проти задоволення клопотання.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорювали фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом малолітнього ОСОБА_5 , дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу, що має значення для вирішення питання про обрання виду примусового заходу виховного характеру.
Таким чином, на підставі наведеного та з урахуванням показань малолітнього ОСОБА_5 , який не оспорював фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 , вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у приміщення.
Виходячи з наведеного, у зв`язку з тим, що малолітній ОСОБА_5 , вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст.185 ч.3КК України, до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, суд вважає, що до ОСОБА_5 на підставі ст.498 КПК України та ст. 97 КК України необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені положеннями ч.2 ст. 105 КК України.
Разом з тим, судом були досліджені дані про особу ОСОБА_5 , який є малолітнім, навчається, за місцем навчання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря психіатра,нарколога, крім того, ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, засудив свій вчинок та висловив запевнення щодо не вчинення в подальшому подібних випадків.
Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст.105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд з урахуванням вище зазначених даних про особу ОСОБА_5 , вважає за доцільне застосувати до малолітнього ОСОБА_5 примусовий захід виховного характеру, передбачений п.п.1,2 ч.2 ст.105 КК України, у вигляді застереження та обмеження дозвілля у формі заборони малолітньому ОСОБА_5 з 21години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин без супроводу дорослих відвідувати громадські міста тривалістю в один рік, задовольнивши клопотання.
Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений .

Речові докази та процесуальні витрати відсутні,

Керуючись ч.2 ст.105 КК України, ст. ст.497,498,499,501 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку кримінальної відповідальності за вчинення суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля у формі заборони малолітньому ОСОБА_5 з 21години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин без супроводу дорослих відвідувати громадські міста тривалістю в один рік .
Встановити тривалість заходів виховного характеру відносно малолітнього ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік, тобто до 29 вересня 2021 року.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1