Дата документу 10.08.2020 Справа № 554/3237/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2020 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове Барвінківського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, працюючого на посаді т.в.о. Борівського відділення поліції Ізюмського відділу поліції ГУНП в Харківській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 372 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0000723, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , яке мотивує наступним.

В ході досудового розслідування встановлено, що 16.03.2020 року о близько 14 години 40 хвилин, перебуваючи у службовому кабінеті №25 Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, Борівський район, смт.Борова, провулок Майстрів, 1, т.в.о. начальника Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , виступаючи в ролі підбурювача до притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, з метою нарощування статистичних показників професійної діяльності у сфері злочинів проти довкілля, переконавначальника сектору кримінальної поліції Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у потребі штучного створенням доказів обвинувачення та іншої фальсифікації,з метою притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності.
Вступивши у злочинну змову з ОСОБА_4 та з метою виконання попередньої домовленості з ним, ОСОБА_6 , виступаючи в ролі організатора у притягненні завідомо невинного до кримінальної відповідальності, вирішив підшукати особу, яка зізнається у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та видасть працівникам поліції бензомоторну пилу, яку їй заздалегідь надасть ОСОБА_6
16.03.2020 року, близько 16 години, перебуваючи у службовому кабінеті №25 Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, Борівський район, смт. Борова, провулок Майстрів, 1, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 про злочинний план, щодо можливості притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності за злочин проти довкілля шляхом штучного створення доказів скоєння кримінального правопорушення, який ОСОБА_4 схвалив.
Згідно раніше обумовленого з ОСОБА_4 плану, ОСОБА_6 знаючи про те, що на території села Нижче Солоне Борівського району Харківської області проживає йому знайомий та раніше судимий ОСОБА_7 , з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на штучне створення доказів скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та на притягнення невинної особи у вчиненні цього злочину до кримінальної відповідальності, вирішив, використовуючи своє службове становище, примусити ОСОБА_7 зізнатися у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, потім видати в обумовленому ОСОБА_6 місці працівникам поліції ланцюгову бензомоторну пилу, бензин та мастило, які йому заздалегідь надасть ОСОБА_6 та повністю зізнатися у вчинені ним цього злочину.
Діючи умисно, маючи на меті реалізувати свій злочинний план по притягненню завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності з метою штучного покращення результатів своєї службової діяльності, діючи всупереч інтересам служби, ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_7 , з проханням зізнатися у вчинені ним кримінального правопорушення, а саме у незаконній порубці дерев, що заподіяло істотну шкоду.
За зізнання у злочині, який він не скоював, ОСОБА_7 було обіцяно ОСОБА_6 грошову винагороду, однак розмір грошової винагороди не обговорювався та гарантовано призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Піддавшись на умовляння ОСОБА_6 та побоюючись, що цей правоохоронець, реалізовуючи надані йому, як працівнику поліції, владні повноваження у разі відмови від його прохання, використає своє службове становище та в подальшому притягне його до кримінальної відповідальності за вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення, ОСОБА_7 надав свою згоду на зізнання у вчиненні дій, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України. Психологічно подолавши супротив ОСОБА_7 та схиливши його до зізнання у вчиненні дій, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_7 повинен 18.03.2020 року о 09 год. 30 хв. знаходитись біля приміщення Борівського ВП.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на штучне створення доказів скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та на організацію притягнення невинної особи у вчиненні цього злочину до кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 підшукав та підготував знаряддя для імітування вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , а саме: ланцюгову бензомоторну пилу Goodluck, ємність з бензином близько 2 л. та пляшку з мастилом ємність приблизно 400 мл.
Оскільки для остаточно досягнення своєї мети необхідно здійснити слідчі дії за участі ОСОБА_7 , на які ОСОБА_6 за своїми функціональними обов`язками не уповноважений, діючи як організатор притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією, 18.03.2020 близько 09 год. 30 хв, ОСОБА_6 зустрівшись з ОСОБА_7 , взяв у ОСОБА_4 ключі від службового автомобіля ВАЗ 2107, у багажне відділення якого поклав заздалегідь підготовлену ланцюгову бензомоторну пилу Goodluck, мастило та бензин і організував транспортування ОСОБА_7 до кварталу №69 виділу №6 Борівського лісництва ДП Куп`янське лісове господарство, віддавши ОСОБА_7 заздалегідь підготовлені знаряддя для імітування скоєння правопорушення, а саме: бензомоторну пилу Goodluck, мастило та бензин.
В подальшому, на момент прибуття ОСОБА_7 до кварталу №69 виділу №6 Борівського лісництва ДП Куп`янське лісове господарство, ОСОБА_8 заздалегідь організував здійснення порубки 9 стовбурів дерев породи сосна та вжив заходів для прибуття слідчо-оперативної групи Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області на місце заздалегідь обумовленого імітування ОСОБА_7 вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
В подальшому, цього ж дня, близько 11 години, до місця події прибула слідчо-оперативна група Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області, у складі якої перебувала слідча СВ Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 .

Прибувши на місце вищевказаної події, ОСОБА_9 здійснила огляд місця події та провела слідчі дії по вилученню ланцюгової бензомоторної пили Goodluck, бензину, мастила у ОСОБА_7 . Під час вказаної слідчої дії ОСОБА_9 враховуючи технічний стан вилученої на місці події ланцюгової бензомоторної пили Goodluck,яка нібито належала ОСОБА_7 , прийшла до висновку про неможливість вилученою бензопилою здійснення порубки виявлених та описаних в протоколі огляду місця події дерев.
У свою чергу, ОСОБА_7 , виконуючи незаконну вимогу

ОСОБА_6 , побоюючись наслідків не виконання раніше досягнутої домовленості, добровільно видав пилу, бензин та мастило співробітникам поліції.

Після виконаних усіх слідчих дій ОСОБА_6 , 03.04.2020 року передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 100 грн., як винагороду за виконану домовленість у визнанні себе винним у злочині, якого ОСОБА_7 не вчиняв.

На підставі вищевикладених дій, фактично спланованих, організованих та виконаних ОСОБА_6 , слідчим СВ Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 18.03.2020 року за ч.1 ст. 246 КК України, проведення досудового розслідування у якому доручено слідчій СВ Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 .
В подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування час, розуміючи, що ОСОБА_9 усвідомлює, що ОСОБА_7 жодним чином не має відношення до скоєння вищезазначеного злочину, з метою штучного нарощування статистичних показників результатів роботи відділу поліції, ОСОБА_6 досяг з нею домовленості про притягнення завідомо невинного ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, тим самим, залучив її до скоєння злочину в якості виконавця.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 у вигляді підбурення до притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, поєднаного зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією, а також інсценування факту скоєння кримінального правопорушення, слідча СВ Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , 18.03.2020 року в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000060 від 18.03.2020 року, 08.04.2020 року о 15 год. 29 хв. вручила ОСОБА_7 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Після отримання ОСОБА_7 повідомлення про підозру,

ОСОБА_6 , 08.04.2020 року передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 200 грн., як винагороду за виконану домовленість у визнанні себе винним у злочині, якого ОСОБА_7 не вчиняв.

16.04.2020 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2
ст. 372 КК України , а саме підбурюванні до притягненні завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави
від 24.04.2020 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, строком до 14.06.2020 року.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду від 12.06.2020 року підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк вищевказаного запобіжного заходу строком до 10.08.2020 року.

Враховуючи сукупність викладених обставин, у разі, якщо не продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 то існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати свідків, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, для запобігання вищевказаним ризикам, прокурор вважає доцільним продовжити запобіжний захід.
Обставинами, які перешкоджали здійснити процесуальні і слідчі дії раніше є особлива складність кримінального провадження, необхідність проведення значного обсягу процесуальних дій, повно та ефективно дослідити усі обставини кримінального правопорушення.

У ході досудового розслідування при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися і запобігти їм шляхом застосування більш м`яких заходів неможливо, а тому виникла необхідність у продовженні строку домашнього арешту.
Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив продовжити строк дії запобіжного заходу.
Підозрюваний в судовому засіданні просив обрати йому домашній арешт в нічний час, оскільки він не порушував покладені на нього обов`язки весь цей час, має на утриманні повнолітню дочку, яка навчається, йому необхідно працювати для утримання родини.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, суд приходить до висновку про задоволення клопотання частково з наступних підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ч. ч. 1- 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Встановлено, що 16.04.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2
ст. 372 КК України , а саме підбурюванні до притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави
від 24.04.2020 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, строком до 14.06.2020 року.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду від 12.06.2020 року підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк вищевказаного запобіжного заходу строком до 10.08.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 10.08.2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000723, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 372 КК України, продовжено до чотирьох місяців, тобто до 16.10.2020 року.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваному був обраний з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати свідків, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строку дії ухвали про домашній арешт, слідчий суддя враховує надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, а також характер, особисті та соціальні обставини життя підозрюваного, його зв`язки з суспільством. Так, наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема показаннями свідка ОСОБА_7 ; протоколом обшуку приміщенні Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області від 16.04.2020; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, матеріалами кримінального провадження №0000060 від 18.03.2020 року, висновком судово-трасологічної експертизи, а також іншими доказами, здобутими під час здійснення досудового розслідування.

Крім того, враховуються заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст.177 КПК України: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати свідків, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.
Виходячи наведеного, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
При цьому, клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Застосування цілодобового домашнього арешту передбачає доволі відчутне втручання у приватне життя особи шляхом покладення на неї за рішенням суду заборон та обмежень. Із цих підстав за оцінками Європейського суду з прав людини домашній арешт розглядається в тій самій площині, що й тримання особи під вартою, оскільки він пов`язаний з позбавленням свободи, виходячи з розуміння положень Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод.

При цьому, виходячи з аналізу правових норм кримінального процесуального законодавства, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом із тим, суд ураховує, що на даний час ОСОБА_4 має на утриманні повнолітню дитину, яка навчається , бажає працювати для утримання родини.

Таким чином, ОСОБА_4 представлені до суду достатні й переконливі аргументи на підтвердження тих обставин, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту наразі перешкоджає підозрюваному здійснювати утримання родини, що у свою чергу порушує права останнього.
Тому, слушними доводи про те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має відповідні обов`язки перед родиною щодо її належного утримання, має можливість працевлаштування, відсутність за час досудового розслідування будь-яких порушень з його боку як підозрюваного, а також те, що процесуальні обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді, ОСОБА_4 не порушував.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги і строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, який минув з часу застосування запобіжного заходу; дії, які було проведені у ході слідства; дії, які ще необхідно провести органу досудового розслідування та інші обставини у їх сукупності.

Виходячи з положень ст.ст.176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та ураховуючи матеріали кримінального провадження, особу підозрюваного ОСОБА_4 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків останнього, з урахуванням зменшення ризиків, суд вважає за потрібне продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 10.10.2020 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22.00 год. по 06.00 год., без застосування електронних засобів контролю.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196-197, 205, 309, 369-372,395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 10.10.2020 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22.00 год. по 06.00 год., без застосування електронних засобів контролю.
Покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з міста, у якому проживає підозрюваний ОСОБА_4 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну, утриматися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними по даному кримінальному провадженню.

В іншій частині клопотання відмовити.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1