Справа № 346/1333/19
Провадження № 1-кп/346/150/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальну справу у кримінальному провадженні № 0000125 від 16 лютого 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Заліщики Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з середньою освітою, не працюючої, заміжньої, на утриманні має неповнолітню дитину, депутатом не обиралася, судимої 29.01.2019 р. Коломийським міськрайонним судом за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, покарання відбула, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно за наступних обставин.
Обвинувачена ОСОБА_5 будучи судимою востаннє 29.01.2019р. Коломийським міськрайонним судом за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, на шлях виправлення не стала та під час відбуття покарання вчинила нове кримінальне правопорушення, а саме: 12 лютого 2019 року приблизно о 10 год. 20 хв. обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Копійочка» м. Коломия по вул.. Грушевського, 59, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій , керуючись корисливими мотивами з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрала з торгового прилавку наступні речі: одну упаковку бритви «ВІС Easy Flex» вартістю 106.00 грн. та бритву «Gilette MACH3 Start» з однією змінною касетою та двома змінними касетами вартістю 203.00 грн., всього на загальну суму 309,00 ( триста дев`ять) грн.
Після чого обвинувачена ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення покинула та викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілій фізичній особі підприємцю ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 309,00 (триста дев`ять) грн..
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнала в повному обсязі і надала суду показання по суті пред`явленого повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідає фактичним обставинам справи і не суперечить їм.
Так, обвинувачена ОСОБА_5 ствердила, що будучи неодноразово судимою востаннє 29.01.2019р. Коломийським міськрайонним судом за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, під час відбуття покарання, а саме 12 лютого 2019 року приблизно о 10 год. 20 хв., перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , повторно вчинила крадіжку з торгового прилавку 1 упаковки бритви «ВІС Easy Flex» та бритву «Gilette MACH3 Start» з однією змінною касетою та двома змінними касетами, з викраденим майном покинула місце вчинення кримінального правопорушення. Згадане викрадене майно подарувала своєму зятю. Пояснила, що покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду від 29.01.2019р. у виді 150 годин громадських робіт, відпрацювала. Щиро розкаюється та просить суворо не карати так як має на утриманні хвору матір та неповнолітню дитину.
Потерпіла ОСОБА_6 , представник потерпілої ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява представника потерпілої ОСОБА_8 про те, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_5 немає, просить спарву розглянути у її відсутності, покарання призначити на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачена у повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Обвинувачена вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції.
Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
При встановлених обставинах, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій судом визнаються зізнання та щире каяття у вчиненому злочині, добровільне відшкодуваня завданої кримінальним правопорушенням шкоди, що позитивно характеризується по місцю проживання, на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
Крім того вивченням особи обвинуваченої, встановлено, що згідно досудової доповіді Коломийського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області Михайлюк відповідно до характеристики інспектора Коломийського міськрайонного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області,
була засуджена 07.04..2011 р. Коломийським міськрайонним судом за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, 29.01.2019 р. Коломийським міськрайонним судом за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт. Вік першого притягнення до кримінальної відповідальності - 35 років, з моменту ухвалення останнього судового рішення минуло близько 15 днів. Враховуючи історію правопорушень, а також те, що обвинувачена будучи раніше неодноразово судимою вчинила злочин передбачений ст. 185 ч.2 КК України встановлено, що остання у вирішенні проблем використовує неадекватні стратегії, які несуть шкоду для оточуючих, не робить висновків з власного минулого, повторює помилки.
Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої ОСОБА_5 , її спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, Коломийський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства можливе та не становить високу небезпеку для суспільства чи окремих осіб.
Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.
У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
З врахуванням вищенаведеного, характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченої та конкретних обставин справи, наявністю пом"якшуючих обставин, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд доходить висновку про можливість призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, менш суворе покарання з альтернативних, передбачених ч.2 ст. 185 КК України - у виді арешту згідно санкції вказаної правової норми.

Саме таке покарання обвинуваченій на думку суду, внесе корективи в її соціально-психологічні властивості, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність, позбавить можливості обвинувачену вчиняти нові кримінальні правопорушення і буде необхідним для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 572,00 відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинувачену.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 370 , 373-374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 572,00 грн. за проведення товарознавчої експертизи.
Речові докази: оптичний диск із записами з камер відео спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м. Коломия по вул.. Грушевського, 59 за 12.02.2019р., залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1