Справа № 376/2550/18
У Х В А Л А

28.03.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддя - ОСОБА_2

суддя - ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисників - адвокатів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

під час проведення судового засідання в залі суду в режимі відеоконференції з державною установою «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000186 від 18.04.2018 року з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_8 , обвинуваченого за ст.ст. 27 ч.3, 187 ч.3 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого за ст.187 ч. З КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В судове засідання з ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України не доставлений обвинувачений ОСОБА_9 , а також не з`явилися потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

З метою дотримання процесуальних прав обвинуваченого ОСОБА_9 щодо безпосередньої участі його при проведенні судового засідання, та прав потерпілих, причина неявки яких суду невідома, прокурором заявлено клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату та забезпечення доставки обвинуваченого ОСОБА_9 до зали судових засідань.

Обговоривши зазначене клопотання зі сторонами провадження, суд вважає за необхідне, з метою дотримання процесуальних прав обвинуваченого ОСОБА_9 та потерпілих відкласти судовий розгляд на 16 травня 2019 р. 10 год.

Зважаючи на викладене, прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , мотивуючи свою позицію тим, що, ризики, які були враховані судом при обранні та продовженні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, не зменшилися та не змінилися.

Обвинуваченому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину. Вважає, що є наявність ризику ухилення обвинуваченого від суду та ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, закінчити розгляд кримінального провадження до вказаної дати не надається можливим, тому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , який був продовжений ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 01 лютого 2019 р. до 01 квітня 2019 р. включно, ще на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 проти зазначеного клопотання заперечують, зазначаючи про його безпідставність та відсутність заявлених прокурором ризиків. Просили змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт з забороною ОСОБА_9 залишати місце проживання в нічний час. Наведене, на їх переконання, надасть можливість обвинуваченому працювати та відшкодовувати збитки потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник при вирішенні зазначеного клопотання послалися на розсуд суду.

Крім того, прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у виді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і може здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 сг.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник щодо задоволення вказаного клопотання не заперечують, при цьому просили дозволити обвинуваченому ОСОБА_8 , з метою працевлаштування в м. Києві, виїзжати за межі м. Сквира та Сквирського району.

Обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_7 клопотання прокурора в цій частині підтримали.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 та застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_8 з наступних підстав.

Враховуючи вимоги ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема, з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як вбачається з матеріалів судового кримінального провадження строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 закінчується 01 квітня 2019 р. Закінчити розгляд кримінального провадження до вказаної дати не надається можливим

Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_9 злочину, дані про особу ОСОБА_9 , те, що відповідно до ч.3 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що ризики та обставини відповідно до ст.ст.177,178 КПК України, які враховував суд при обранні та продовженні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою, на сьогодні не зменшилися.

Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 .

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжній щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.

Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_9 повинен бути продовжений ще на 60 днів.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_9 під вартою, сторонами кримінального провадження суду не надавалися.

Зважаючи на викладене, клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну застосованого щодо останнього запобіжного заходу на інший - у виді домашнього арешту, не підлягає задоволенню.

При цьому суд, розглянувши клопотання прокурора, вважає за необхідне продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч.ч.5,6 ст. 194 КПК України.

Оскільки доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника про намір обвинуваченого працевлаштуватися в Києві нічим не стверджені і є голослівними, суд вважає на даний час передчасною необхідність зміни обов`язку не залишати м. Сквира без дозволу прокурора та суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів - до 26 травня 2019 р. включно, утримуючи в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання строком на 2(два) місяці до 28 травня 2019 р., з покладенням обов`язків:

= прибувати до прокурора Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Сквира Київської області без дозволу прокурора та суду;

= повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала суду в цілому оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3