Справа №639/6912/20
Провадження №1-в/639/924/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції у залі суду в м. Харкові клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 березня 2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ, -

в с т а н о в и в:

На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 березня 2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІ.

Представник установи виконання покарань та засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд подання за їх відсутності, що згідно вимог ч. 5 ст. 539 КПК України не є перешкодою для розгляду зазначеного подання.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання та просив його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів особової справи встановлено, що вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.03.2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Даний вирок набрав законної сили 23 квітня 2019 року.

Вказаним вироком дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.
Інкримінований злочин вчинено ОСОБА_4 наприкінці січня 2018 року початку лютого 2018 року.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішити питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.
01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, яким до частин 1 та 2 статті 309 КК України внесено зміни, згідно з якими:
- незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років (ч. 1 ст. 309 КК України);
- ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч. 2 ст. 309 КК України).
Частиною 2 статті 309 КК України в редакції, чинній до 01.07.2020, була встановлена кримінальна відповідальність за дії, передбачені частиною першої даної статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.03.2019 року дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.

Згідно вищевказаного вироку ОСОБА_4 раніше був засуджений: вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.04.2008 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 грн та вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.10.2011 року за ч. 2 ст. 309, ч.1 ст.317, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

Суд не вбачає підстав для зміни кваліфікації діяння вчиненого ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України, з огляду на те, що вирішення питання щодо можливої перекваліфікації дій засуджених в порядку ст. 537 КПК України не передбачено. Та, навпаки, ч. 3 ст. 74 КК України передбачено можливість лише зниження призначеної міри покарання, а не перекваліфікації вчиненого особою діяння.
Відповідно ч.2 ст. 309 КК України (в редакції чинній з 01.07.2020 року) санкція цієї статті передбачає максимальний вид покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.
Частинами 2, 3 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що санкція ч.2 ст. 309 КК України (в редакції чинній з 01.07.2020 року) передбачає вид покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, а засудженому ОСОБА_4 вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.03.2019 року за ч. 2 ст. 309 КК України призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, що не перевищує санкцію нового закону, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 376, 392, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 березня 2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же термін після отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1