Справа № 487/8669/19
Провадження № 1-кп/487/412/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004188 від 06.11.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Комісарівка Березанського району Миколаївської області, є громадянином України, не одружений, має середню освіту, не працює, навчається МНАУ студент 4 курсу факультету агрономії, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
06.11.2019 року приблизно о 00:00 год., ОСОБА_3 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, на грунті особистих неприязних стосунків з потерпілим, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, умисно наніс ногами один удар в область верхньої губи та один удар в область потиличної ділянки голови потерпілому ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді рани верхньої губи, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, та садна потиличної ділянки голови, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, а саме умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вчиненні якого визнається винним.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив про те, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 06.11.2019 року приблизно о півночі повертався до гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_2 . На лавці біля гуртожитку побачив потерпілого ОСОБА_5 . Він спитав у потерпілого чи дійсно той образливо висловлюється на його адресу серед спільних знайомих та запропонував відійти у бік для розмови. Потерпілий погодився та вставши з лавки направився до припаркованої машини. Він йшов позаду потерпілого та вирішив, що потерпілий хоче взяти з машини якийсь небезпечний предмет, а тому зупинив потерпілого рукою за плече, розгорнув обличчям до себе та штовхнув потерпілого у груди, від чого той впав на землю. Після цього він наніс ногою два удари в область голови потерпілого. Підтвердив, що від його ударів ногою у потерпілого могли утворитися ушкодження на губі та на потилиці.
Такі показання обвинуваченогоОСОБА_3 надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції.
Крім того, з дослідженого в судовому засіданні висновку експерта №999 від 07.11.2019 року встановлено, що у ОСОБА_5 мали місце тілесні пошкодження у вигляді рани верхньої губи, садна потиличної ділянки голови, які утворилися від не менше двох ударних дій тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інші, з давністю утворення біля доби до часу огляду; по ступеню тяжкості тілесні пошкодження відносяться: садна потиличної ділянці голови до категорії легких тілесних пошкоджень; рана верхньої губи до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я; утворення даних тілесних пошкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину виключається.
За такого, показання обвинуваченого, досліджений висновок експерта №999 від 07.11.2019 року, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин, оскільки отримані у порядку встановленому КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, суд вважає, доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а кваліфікацію його дій вірною.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України в редакції чинний на момент розгляду справи, дане кримінальне правопорушення віднесено до кримінальних проступків.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, але є студентом вищого навчального закладу.

Таким чином, виходячи з загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, передбачене санкцією ч.2 ст.125 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на думку суду відповідатиме меті кримінального покарання.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. . 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання - у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1