№ 536/1624/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кременчуці в режимі відеоконференції матеріали матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Градизьк, Глобинського району, Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з освітою середньою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
ВСТАНОВИВ:

14.10.2019 року близько 00 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 перебував поряд з Свято-Успенським храмом, за адресою Кременчуцький район, с. Піщане, вул. Київська, 112Б, де в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинній намір, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 , шляхом віджиму металопластикового вікна, проник до приміщення нижнього храму, розташованого у підвалі Свято-Успенського храму, звідки вчинив крадіжку майна, а саме: книги «Євангелія», відповідно до висновку мистецтвознавчої експертизи № 11-00090 від 01.11.2019 року вартістю 7 500 гривень; книги «Требник Петра Могили», відповідно до висновку мистецтвознавчої експертизи № 11-00091 від 01.11.2019 року вартістю 1256 гривень 25 копійок; ікони «Божа Матір з Немовлям», яка відповідно до висновку мистецтвознавчої експертизи № 11-00092, являється культурною цінністю, вартістю 6827 гривень 40 копійок, та інших речей що не становлять матеріальної цінності.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив общині Свято-Успенського храму матеріальну шкоду на суму 15 583 гривні 65 копійок.

При судовому розгляді судом встановлено, що обвинувачення щодо ОСОБА_4 викладене в описовій частині вироку відповідає дійсності, що об`єктивно підтверджується належними і допустимими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 14.10.2019 року та фототаблицею до нього;

- протоколами огляду речей від 14.10.2019 року, відповідно до якого він добровільно видав викрадені предмети.

- висновками судової мистецтвознавчої експертизи: № 11/92 від 28.10.2019 року; № 11/01 від 30.10.2019 року; № 11/90 від 01.11.2019 року.

- показами свідка ОСОБА_6 , який пояснив суду, що в той день побачив обвинуваченого з мішком. Підійшовши до нього він сказав, що в мішку метал який він зібрав. Хтось повідомив що у мішку ікони, після чого він втік, а згодом його знайшли і викликали поліцію. При огляді з`ясувалося, що у мішку були церковні книги та ікони.

- показами потерпілого ОСОБА_7 який пояснив суду, що в той день він був у смт. Градизьк та о 20 годині 00 хвилин йому зателефонували та повідомили про крадіжку в храмі. Через 15 хвилин затримали обвинуваченого.

Згідно акту судово-психіатричного експерта № 472 від 05.11.2019 року:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії параноїдної форми, галюцинаторно - параноїчний синдром, епізодичний перебіг з наростаючим дефектом особистості, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними.

- ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних діянь, також страждав вказаним хронічним психічним захворюванням, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

- ОСОБА_4 підпадає під дію ч.2, ст. 19 КК України. Перед судом постати не може.

- ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Таким чином, перебуваючи у стані неосудності, вчинив суспільно- небезпечне діяння, яке виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 , вчинив суспільно - небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити та застосувати відносно ОСОБА_4 заходи медичного характер з госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Захисник обвинуваченого - ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши учасників провадження, які не заперечували щодо задоволення клопотання, оцінивши надані прокурором та дослідженні докази суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Кримінального кодексу України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 93 Кримінального кодексу України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Частиною 3 ст. 94 Кримінального кодексу України встановлено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Частиною 2 ст. 513 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, суд дійшов висновку, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України вчинено ОСОБА_4 в стані неосудності, при цьому згідно висновку судово-психіатричної експертизи останній за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, а тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. 19, 93, 94 КК України, ст. 372, 376, 512, 513, 516 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1