НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 180/2463/18
Провадження № 1-кп/0182/625/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.11.2020 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
секретар: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000385 від 15.06.2018 р. стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
13.12.2010 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
05.04.2011 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2
ст. 190 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України
призначено покарання у вигляді З років позбавлення волі;
13.02.2015 р. Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 - 1 КК
України до 4 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування
покарання з іспитовим строком 2 роки;
15.05.2015 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до
2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України призначено покарання у вигляді
позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;
22.07.2015 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до
4 років 4 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України призначено покарання у
вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців;
11.09.2015 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК
України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України вказане покарання
поглинуло покарання за вироком Марганецького міського суду від 22.07.2015, до відбуття
визначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі; відбував покарання в Синельниківській виправній
колонії №94, звільнився умовно-достроково 30.01.2018 за ухвалою Синельниківського міського
суду Дніпропетровської області від 22.01.20), невідбутий строк 1 рік 5 місяців 27 днів;
16.11.2018 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 263, 71 КК України
до 4 років позбавлення волі, вирок набув законної сили 18.12.2018 року, строк відбуття покарання з моменту фактичного затримання 01.01.2019 року,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України
з участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
13.06.2018, приблизно о 17 годині ОСОБА_3 , маючи вільний доступ, зайшов до приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Де, скориставшись тим, що його колишньої співмешканки - ОСОБА_5 не було вдома і за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігав, таємно, повторно, умисно, з корисливих мотивів, викрав ноутбук марки «Samsung», моделі «RV508» (NP - RV508- A0UA), вартістю 3033 грн. 33 коп., сумку для ноутбуку марки «Dicota Base», вартістю 250 грн., фрезер для манікюру марки «JSDA» моделі «GD5500», вартістю 2366 грн. 67 коп., ультрафіолетову лампу для манікюру «Y.R.E» моделі «818», вартістю 190 грн., настільну лампу BUKO ВК069, вартістю 236 грн. 68 коп., спортивну сумку MagDa, вартістю 253 грн. 33 коп., які належали ОСОБА_5 . Після чого, з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 6330 грн. 01 коп.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, 18.10.2018 приблизно о 10 год. ОСОБА_3 , разом із ОСОБА_6 знаходились поряд з торговим павільйоном, розташованим біля будинку № 10 по вулиці Лєрмонтова в місті Марганці Дніпропетровської області, де розпивали спиртні напої. Там же випадково зустріли потерпілого ОСОБА_7 , який почав телефонувати по мобільному телефону марки «Samsung», моделі «GT- El 150і». І в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заволодіння вказаним телефоном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 . 18. 10.2018 приблизно о 10 год 10 хв., ввівши в оману ОСОБА_7 , під приводом необхідності зателефонувати, не маючи наміру повертати, отримав від потерпілого мобільний телефон «Samsung» «GT- Е1150І», та, удавши видимість розмови, скориставшись тим, що потерпілий відвернувся, зник з місця пригоди разом з телефоном, заволодівши вказаним мобільним телефоном шляхом обману та спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 300 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину та повідомив, що він проживав з потерпілою ОСОБА_5 у цивільному шлюбі. Після того, як вони припинили свої стосунки в нього залишився ключ від квартири, куди він повернувся за власними речами. Перебуваючи в приміщенні квартири він викрав ноутбук належний потерпілій особисто, а також спортивну сумку в якій були фрезер для манікюру, ультрафіолетова та настільна лампи та іш. майно. Викрадені речі він продав незнайомому перехожому. Стверджує, що потерпілій він частково повернув викрадене майно, яке вилучили співробітники поліції і відшкодував вартість майна, яке не було повернуто в повному обсязі. Тому, ОСОБА_9 претензій до нього матеріального характеру немає. 18.10.2018 р. він разом з приятелем ОСОБА_10 вживали спиртні напої і випадково зустріли біля «наливайки» потерпілого ОСОБА_11 , якого він знав як мешканця свого мікрорайону. У потерпілого був мобільний телефон Самсунг, модель він не пам`ятає, яким він вирішив заволодіти. Т.я. потерпілий напевно теж перебував у стані алкогольного сп`яніння, хоча він не впевнений, він попросив у потерпілого нібито зателефонувати його мобільний телефон, не маючи наміру його повертати. Скориставшись тим, що потерпілий відволікся і не звертав на нього уваги, він взяв телефон та пішов з місця вчинення злочину. Телефон продав, а гроші витратив на власні нужди. Під час слідства працівники поліції повернули телефон потерпілому. Просив призначити мінімальне покарання, з урахуванням його щиросердного зізнання.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про час та місце проведення судового засіданні. Цивільні позови потерпілими не заявлені. Прокурором від імені потерпілих надані заяви про судовий розгляд кримінального провадження у їх відсутність. Під час призначення кримінального покарання обвинуваченому кожен з них покладався на розсуд суду.

За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до п.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. На думку суду, учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, не оспорюють їх та докази, зібрані під час досудового розслідування і у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження.

З огляду на встановлені обставини, вважаю, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за епізодом викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за епізодом заволодіння майном ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, які вчинені без застосування насильства і не потягли за собою настання тяжких наслідків. Суд враховує як обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, частково відшкодував потерпілим вартість викраденого майна, давав правдиві покази, як під час досудового розслідування так і в суді. Обвинувачений ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2008 року, офіційно не працює, задовільно характеризується за місцем постійного проживання, де зареєстрований. Суд бере до уваги позицію потерпілих ОСОБА_5 , яка була цивільною дружиною обвинуваченого та ОСОБА_8 які в судове засідання не з`явились і покладалися на розсуд суду при призначенні покарання обвинуваченому. При цьому цивільні позови потерпілими не заявлені. Оскільки шкода, завдана діями обвинуваченого, відшкодована шляхом повернення викраденого майна. Враховуючи усі обставини справи, репутацію обвинуваченого, який неодноразово притягається до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, вчинення яких стало його способом життя, вважаю, що достатнім для його виправлення і для попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідним вимогам розумності і справедливості буде покарання у вигляді мінімального строку позбавлення волі в межах санкції статті КК України за найбільш тяжкий злочин, за правилами ч.4 ст. 70 КК України. Обставинною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину, та вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта під час проведення судово-товарознавчих експертиз, які складають 2288 гривень.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки,

за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки,

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Марганецького міського суду від 16 листопада 2018 року остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки три місяці.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту набуття цим вироком законної сили.

В строк відбуття покарання зарахувати строк відбутого покарання за вироком Марганецького міського суду від 16 листопада 2018 року, починаючи з 02 січня 2019 року, згідно протоколу затримання до дня набуття цим вироком законної сили.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у зазначеному кримінальному провадженні не обирався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у загальній сумі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень.

Речові докази: фрезер для манікюру марки «JSDA» моделі «GD5500», ультрафіолетову лампу для манікюру «Y.R.E» моделі «818», настільну лампу BUKO ВК069, спортивну сумку MagDa, які вже повернуті потерпілій ОСОБА_5 - залишити в її користуванні.

Мобільний телефон «Samsung», моделі «GT- Е1150І», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити в користуванні власника.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Негайно після проголошення вироку, його копію направити обвинуваченому для вручення і видати прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1