В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 534/845/20
№ 1-кп/534/133/20

31 липня 2020 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000401 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Харків, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.04.2009 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 29.01.2015 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу 850 грн;

- 22.06.2016 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ст.76 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим стром 1 рік;

- 03.08.2017 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ч.1 ст.69, ч.1 ст.70 ст.71, ст.72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 15.11.2019 по відбуттю строку покарання.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.06.2020 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_5 , перебував навпроти буд. №23 по вул. Строни у м. Горішні Плавні, Полтавської області, де під час спільного вживання алкогольних напоїв, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на здійснення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів та мети, застосовуючи фізичне насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинив напад на ОСОБА_5 , вдаривши його не менше трьох разів рукою стиснутою в кулаку обличчя, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток носу зі зміщенням, садна на переніссі, синців на нижній повіці правого ока, переніссі, нижній повіці лівого ока і завитку лівого вуха, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після вказаних дій ОСОБА_4 , заволодів сумкою ОСОБА_5 звідки викрав мобільний телефон марки «LG», моделі «X135», синього кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартістю відповідно висновку експерта № 799 Кр від 17.06.2020, 640 грн. та грошові кошти в сумі 50 грн.

Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму загальну суму 690 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив напад, поєднаний із застосуванням насильства з метою заволодіння майна, належного потерпілому ОСОБА_5 .

Одночасно ОСОБА_4 вказував, що грошовими коштами в сумі 50 грн не заволодівав. Та сплутано показував деякі події вчиненого кримінального правопорушення, що обґрунтовував частковою втратою пам`яті обставин тієї події, оскільки вказав, що перебував в стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим погодився з показами потерпілого наданими у судовому засіданні та зазначив, що вони мали місце.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що до обвинуваченого не має матеріальних претензій, оскільки матеріальну шкоду йому відшкодовано частково на суму 640 грн. шляхом повернення майна, питання щодо призначення покарання залишив на розсуд суду. Показавши суду про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, зокрема зазначив, що обвинувачений без будь-яких причин приблизно з проміжком часу у 3-5 хвилин наніс йому за два рази більше трьох ударів по обличчю, та зняв з нього сумку, з якої викрав мобільний телефон вартістю 640 грн, котрий був у подальшому повернутий та грошові кошти у сумі 50 грн, котрі йому не повернуті.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, обвинуваченого, які пояснили, що бажають закінчити судовий розгляд без повного дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

Разом з тим для уточнення показів обвинуваченого та потерпілого судом також досліджено протоколи двох слідчих експериментів.

Окрім визнавальних показів обвинуваченого ОСОБА_4 , та показів потерпілого, вина обвинуваченого також підтверджується наступними доказами, наданими стороною обвинувачення.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 26.06.2020, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_4 у присутності понятих, останній на місці події розповів та показав, що близько 10 год. 13.06.2020, після розпиття спиртного напою горілки, проходив повз гуртожитку будинку АДРЕСА_2 . В цей час він побачив свою знайому ОСОБА_6 , яка стояла біля парапету, поруч з якою сиділи двоє невідомих чоловіків та розпивали спиртні напої. З одним із незнайомих чоловіків на ім`я ОСОБА_7 у нього почалась сварка, в результаті якої останній почав бити ОСОБА_7 кулаками в обличчя. Після декількох ударів ОСОБА_7 впав на спину з парапету, після чого ОСОБА_4 взяв його сумку чорного кольору, що була на ремні через плече, та забрав з неї мобільний телефон синього кольору, а сумку залишив біля парапету та дерева на місці події. Після скоєного, ОСОБА_4 відбіг від ОСОБА_7 у сторону дитячого майданчику. Через 5-10 хв. ОСОБА_7 повернувся на місце події, де попросив у ОСОБА_4 повернути йому телефон, але останній почав знову наносити удари ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_7 знову втік, а ОСОБА_4 пішов додому з телефоном потерпілого.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 22.06.2020, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_5 у присутності понятих, останній на місці події розповів та показав, що 13.06.2020 близько 10 год. сидів на заборі біля будинку АДРЕСА_2 , зі своїм знайомим ОСОБА_8 . До них підійшла знайома ОСОБА_6 , яка приєдналась до них. В цей час до них підійшов ОСОБА_9 , якого він раніше бачив, та почав спілкуватись із ОСОБА_6 . Раптом з невідомих причин ОСОБА_4 почав його бити кулаками в обличчя після чого ОСОБА_7 впав. ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 та забрав барсетку, що була вдягнута на останньому через плече, в якій знаходився мобільний телефон. Потерпілий відійшов від ОСОБА_4 на 50 метрів, після чого повернувся до нього та попрохав повернути йому хоча б телефон, на що отримав від ОСОБА_4 ще декілька ударів кулаками в обличчя. Після події, ОСОБА_5 перейшов через дорогу та попрохав прохожих людей викликати поліцію.

Оцінивши кожний досліджений та перевірений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумного сумніву, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти власності. А поведінку обвинуваченого, зокрема щодо у плутанині у наданні показів, суд сприймає як таку, що направлена на уникнення більш суворої кримінальної відповідальності.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.

Згідно медичної довідки обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не знаходиться.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який схильний до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень проти власності, наявність незнятих і не погашених судимостей, сімейний стан обвинуваченого, який є не одруженим, наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутності офіційного працевлаштування, відсутність міцних соціальних зв`язків, наявність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, стан здоров`я обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, щодо повного визнання обвинуваченим вини, думку потерпілого, який при призначенні покарання поклався на розсуд суду.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і його перевиховання без ізоляції від суспільства, а відповідно, необхідності призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.187 КК України у вигляді позбавлення волі. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в сумі 653 грн. 80 коп., пов`язані із залученням експерта підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь Держави.

Згідно ухвали слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 30.06.2020 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк тримання обраховано з 13 год. 30 хв. 30.06.2020, а строк дії ухвали до 28.08.2020.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням вироку, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 30.06.2020, тобто з моменту застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз у сумі 653 грн 80 коп.

Речові докази:
-чоловічу барсетку чорного кольору та мобільний телефон марки «LG» моделі «Х-135» імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 залишити потерпілому ОСОБА_5 , як йому належні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та потерпілому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, обвинуваченому роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції, учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1