Справа № 192/1540/20
Провадження № 1-в/192/507/20
Ухвала
Іменем України

"09" жовтня 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області клопотання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» відносно засудженого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», засудженого вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2017 року, за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, про звільнення від покарання або пом`якшення покарання,

Початок строку: 23.02.2017 року

Кінець строку: 23.02.2021 року

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» звернувся до суду з клопотанням про звільнення від покарання або пом`якшення покарання в порядку передбаченого ст. 74 КК України відносно засудженого.

В судове засідання представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», засуджений не з`явились, повідомлені про місце та час розгляду клопотання належним чином, згідно поданих заяв просять розглядати клопотання у їх відсутність.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлений про місце та час розгляду клопотання належним чином, причини не явки суду не повідомив.

Враховуючи, положення ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів, у відповідність до ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає, що в задоволені клопотання слід відмовити з таких підстав.

Згідно вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2017 року, ОСОБА_3 був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, при цьому при визначені остаточного покарання судом за сукупністю кримінальних правопорушень за ст. 70 КК України, покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185, було поглинуто покаранням за ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, згідно з яким було внесені зміни до КК України, якими було пом`якшено покарання за певні кримінальні правопорушення та декриміналізовано певні кримінальні правопорушення, зокрема за ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Таким чином, враховуючи, що при визначені остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, судом було визначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України більш суворим за ч. 2 ст. 186 КК України, тому підстав для задоволення клопотання та звільнення від покарання або пом`якшення покарання засудженому немає.

На підставі викладеного, ч.ч. 2, 3 ст.74 КК України, керуючись ст.ст. 5, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» відносно засудженого ОСОБА_3 про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1