Справа № 344/646/21
Провадження № 1-кс/344/291/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004318 від 18.10.2017,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що Івано-Франківською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні 0004318 від 18.10.2017 за підозрою директора ТОВ «Компанія Рона» ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а також, за фактом щодо можливого вчинення службовими особами ТОВ «Компанія Рона» кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 222, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням в указаному кримінальному провадженні серед іншого встановлено, що 26.02.2014 ОСОБА_4 , як директор ТОВ «Компанія Рона», уклав з Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») Генеральний договір № ЮР/1.14-17 про умови надання банківських гарантій і акредитивів, відповідно до якого банком визначено еквівалент гарантій/акредитивів, що будуть надані банком указаному товариству, який не може перевищувати 6 000 000 доларів США.

Цього ж дня 26.02.2014 ОСОБА_4 , як директор ТОВ «Компанія Рона», на виконання указаного Генерального договору № ЮР/1.14-17 уклав з ПАТ «ПУМБ» кредитний договір № 1.14-16.

Відповідно до умов, передбачених цим Договором, ПАТ «ПУМБ» зобов`язалося надати ТОВ «Компанія Рона» кредит у розмірі еквівалентному 2 000 000, 00 доларів США, а ТОВ «Компанія Рона» зобов`язувалось прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути ПАТ «ПУМБ» кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим договором.

Обов`язок ПАТ «ПУМБ» надати кредит позичальнику виникав виключно з моменту укладення між ПАТ «ПУМБ» та майновим поручителем ТОВ «Компанія Рона» (третьою особою) угоди про забезпечення виконання боргових зобов`язань, зокрема договорів іпотеки нерухомого майна, застави майнових прав за реалізаційними контрактами, при чому заставна вартість майна переданого в іпотеку враховувалась для визначення розміру ліміту кредиту.

При укладенні указаних кредитних договорів директор ТОВ «Компанія Рона» ОСОБА_4 , враховуючи скрутне матеріальне становище цього товариства, наявність у ньому непогашених кредитів (в тому числі і перед ПАТ «Сбербанк Росії», який наданий 28.12.2012 на суму 3 444 000 грн. з процентною ставкою 10,75 % річних, із терміном повернення до 27.12.2014) усвідомлював те, що не зможе вчасно повернути ПАТ «ПУМБ» кредитні кошти та сплатити відсотки за їх користування.

При цьому, у період лютого-липня 2014 (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у директора ТОВ «Компанія Рона» ОСОБА_4 вник злочинний умисел на вчинення шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою при укладенні відповідних іпотечних договорів для отримання кредитних коштів банку, які ТОВ «Компанія Рона» вчасно повернути не зможе, що призведе у подальшому до обов`язкового вилучення цього майна в добросовісних іпотекодавців.

Так, керуючись корисливими мотивами, задля отримання кредитних коштів ПАТ «ПУМБ», що будуть надані ТОВ «Компанія Рона», ОСОБА_4 у травні-червні 2014 вирішив залучити як майнового поручителя виконання указаного кредитного договору ОСОБА_5 , з яким перебував у дружніх відносинах з 2003 року, та який мав можливість передати за відповідними угодами в іпотеку банку належні йому та ТОВ «Авторемгаз» (директором якого він був) об`єкти нерухомого майна.

При цьому, ОСОБА_4 усвідомлював, що отримані кредитні кошти банку ТОВ «Компанія Рона» вчасно повернути не зможе, у результаті чого третя особа ПАТ «ПУМБ» заволодіє заставленим нерухомим майно, що перебуває у власності ОСОБА_5 та ТОВ «Авторемгаз».

Однак, на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_5 , та використовуючи особливі довірчі та товариські відносини, що склались між ними, діючи в тому числі шляхом обману, а саме повідомляючи завідомо неправдиві відомості щодо начебто задовільного фінансового стану ТОВ «Компанія Рона» та приховуючи відомості щодо реального стану фінансових справ в товаристві, переконав останнього виступити майновим поручителем перед ПАТ «ПУМБ» та передати в іпотеку банку належне йому та ТОВ «Авторемгаз» нерухоме майно.

В подальшому, 09.07.2014 ОСОБА_5 , будучи переконаним ОСОБА_4 у тому, що ТОВ «Компанія Рона» належним чином виконуватиме кредитне зобов`язання перед ПАТ «ПУМБ», що в свою чергу унеможливить виникнення ризиків стягнення заборгованості кредитором за рахунок нерухомого майна іпотекодавця, на виконання генерального договору № ЮР/1.14-17 про умови надання банківських гарантій і акредитивів та кредитного договору № 1.14-16, уклав з ПАТ «ПУМБ» іпотечний договір № 1.14-16/17/1-6, згідно умов якого ОСОБА_5 передав в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: адміністративно-виробничі будівлі, за адресою: Івано-Франківська область Тисменицький район, с. Угринів, вул. Галицька, буд. 26, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, зокрема: адмінбудинок літера «А» загальною площею 1203,5 кв. м.; виробничий цех літера «Б» загальною площею 1865,1 кв. м., трансформаторну підстанцію літера «Г» загальною площею 50,9 кв. м., та земельну ділянку за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, с. Угринів, вул. Галицька, 26, загальною площею 1,3504 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, кадастровий номер :02:006:0018.

При цьому, 09.07.2014, а також 01.01.2015, з метою введення в оману ОСОБА_5 на рахунок підтвердження дійсності намірів ТОВ «Компанія Рона» доброчесно виконувати зобов`язання перед ПАТ «ПУМБ», ОСОБА_4 , як директор ТОВ «Компанія Рона» уклав договір № 1 та додаткову угоду №1 до цього договору, згідно яких ТОВ «Компанія Рона», в особі директора ОСОБА_4 зобов`язалася здійснювати щомісячні виплати ОСОБА_5 за належне виконання останнім обов`язків іпотекодавця за кредитним договором № 1.14-16 від 26.02.2014, однак жодних грошових коштів за указаним договором іпотекодавцеві ТОВ «Компанія Рона» сплачено не було.

Окрім цього, 19.07.2014 ОСОБА_5 , як директор ТОВ «Авторемгаз», будучи переконаним ОСОБА_4 у тому, що ТОВ «Компанія Рона» належним чином виконуватиме кредитне зобов`язання перед ПАТ «ПУМБ», що в свою чергу унеможливить виникнення ризиків стягнення заборгованості кредитором за рахунок нерухомого майна іпотекодавця, на виконання генерального договору № ЮР/1.14-17 про умови надання банківських гарантій і акредитивів та кредитного договору № 1.14-16, уклав з ПАТ «ПУМБ» іпотечний договір № 1.14-16/17/1-10, згідно умов якого ОСОБА_5 передав в іпотеку банку належне ТОВ «Авторемгаз» на праві власності нерухоме майно, а саме: виробничо-складські приміщення розташовані за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Нова, буд. 2А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, зокрема цех літера «А» загальною площею 563,0 кв. м., склад матеріалів літера «Б» загальною площею 360,4 кв. м.; земельну ділянку за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Нова, 2А, загальною площею 0,2982 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, кадастровий номер :14:001:0184; земельну ділянку, яка розташована за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Нова, 2А, загальною площею 0,0479 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, кадастровий номер :14:001:0183.

Як результат, внаслідок добросовісного виконання ОСОБА_5 обов`язків іпотекодавця, ТОВ «Компанія РОНА», в особі директора ОСОБА_4 , отримала від ПАТ «ПУМБ» кредит у розмірі еквівалентному 2 000 000 доларів США.

При цьому, директор ТОВ «Компанія Рона» ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та з метою збільшення кредитного ліміту, усвідомлюючи, що ТОВ «Компанія Рона» не в змозі залучити достатню кількість реальних іпотекодавців, які виступлять майновими поручителями та укладуть відповідні іпотечні договори з ПАТ «ПУМБ» для забезпечення виконання кредитних зобов`язань ввіреного йому товариства, організував укладення іпотечних, договорів № 1.14.-16/17/І-13 від 22.08.2014, № 1.14.-16/17/І-14 від 12.09.2014, № 1.14.-16/17/І-16 від 29.10.2014, № 1.14.-16/17/І-17 від 21.04.2015, предметами яких стало неіснуюче нерухоме майно, зокрема, спортивно-оздоровчий комплекс, який нібито знаходився за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Б. Хмельницького, 90-В, нежитлове приміщення, яке нібито розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Військових Ветеранів, 10-Е, торгово-офісне приміщення загальною площею 1431, 4 кв. м., яке нібито розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Станіславська, 2-А та торгове приміщення, яке нібито розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 83-В.

Досудові розслідування та судові розгляди стосовно ОСОБА_4 та інших осіб, що вступили з ним у злочинну змову, за указаними вище фактами підроблення та використання завідомо підроблених документів на неіснуюче нерухоме майно, надання завідомо неправдивої інформації банку для одержання кредитів (шахрайства з фінансовими ресурсами), здійснюються в окремих кримінальних провадженнях.

Як результат, внаслідок вищеописаних протиправних дій ОСОБА_4 , ПАТ «ПУМБ» збільшило суму допустимого кредитного ліміту ТОВ «Компанія Рона» до розміру еквівалентного 5 500 000 доларів США.

Водночас, в період 2014-2017 років, ОСОБА_4 , на виконання свого злочинного умислу, шляхом зловживання довірою, систематично надавав ОСОБА_5 неправдиву інформацію стосовно начебто належного виконання ТОВ «Компанія Рона» кредитного зобов`язання перед ПАТ «ПУМБ», та свідомо не повідомляв останньому про те, що ТОВ «Компанія Рона» збільшила суму кредитного ліміту за рахунок укладення з іпотекодавцями, залученими ОСОБА_4 , як директором ТОВ «Компанія Рона», договорів іпотеки з ПАТ «ПУМБ», предметами яких виступило неіснуюче нерухоме майно, внаслідок чого ОСОБА_5 не знав, та не міг знати про збільшення обсягу його іпотечного зобов`язання перед ПАТ «ПУМБ».

01.02.2017 (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 продовжуючи виконання свого злочинного умислу, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном, а саме указаним вище нерухомим майном, що перебувало в іпотеці банку згідно іпотечних договорів №1.14-16/17/1-6 від 09.07.2014 та № 1.14-16/17/1-10 від 19.07.2014, яке внаслідок його діяння відчужено на користь третіх осіб - ПАТ «ПУМБ», що задовольнило забезпечені іпотекою грошові вимоги до ТОВ «Компанія Рона» шляхом набуття права власності на предмет іпотеки - указане вище майно ОСОБА_5 та ТОВ «Авторемгаз».

Зокрема ПАТ «ПУМБ» відчужено наступні об`єкти нерухомості, що перебували у власності ОСОБА_5 та ТОВ «Авторемгаз»:

- адміністративно-виробничі будівлі, за адресою: Івано-Франківська область Тисменицький район, с. Угринів, вул. Галицька, буд. 26, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, зокрема: адмінбудинок літера «А» загальною площею 1203,5 кв. м.; виробничий цех літера «Б» загальною площею 1865,1 кв. м., трансформаторна підстанція літера «Г» загальною площею 50,9 кв. м., загальною ринковою вартістю 19 314 060 (дев`ятнадцять мільйонів триста чотирнадцять тисяч шістдесят) гривень;

- земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1,3504 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, кадастровий номер :02:006:0018, загальною ринковою вартістю 5 700 420 (п`ять мільйонів сімсот тисяч чотириста двадцять) гривень;

- виробничо-складські приміщення розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, зокрема цех літера «А» загальною площею 563,0 кв. м., склад матеріалів літера «Б» загальною площею 360,4 кв. м., загальною ринковою вартістю 3 949 360 (три мільйони дев`ятсот сорок дев`ять тисяч триста шістдесят) гривень;

- земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,2982 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, кадастровий номер :14:001:0184, загальною ринковою вартістю 1 355 000 (один мільйон триста п`ятдесят п`ять тисяч) гривень;

- земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0479 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, кадастровий номер :14:001:0183, загальною ринковою вартістю 7 236 600 (сім мільйонів двісті тридцять шість тисяч шістсот) гривень, а всього відчужено майна в особливо великих розмірах загальною ринковою вартістю станом на 01.02.2017 - 37 555 440 (тридцять сім мільйонів п`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч чотириста сорок) гривень.

19.04.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а 15.01.2021 про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 4 ст. 190 КК України.

Як зазначено у клопотанні, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: заявою про вчинення злочину від 18.10.2017, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_5 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , висновками оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертиз від 24.01.2019 №1179/18/23-25/19-22, від 25.01.2019 №26/27/19-22, листами від 11.12.2018 №2998/75.4.1-11, №2999/75.4.1-11, КП «Івано-Франківськводоекотехпром», листами від 22.11.2018 №12/0-09/5422, №12/0-09/5423 Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради, листом від 23.11.2018 №3214/1009/1.15/2018 Управління архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, листом від 21.11.208 №016/754 ПАТ «Прикарпаттяобленерго», листами від 28.11.2018 №781/01-21, № 782/01-21 Івано-Франківського ОБТІ, протоколами огляду від 15.11.2018, від 16.11.2018 про відсутність будівель та споруд за адресами в АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_9 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

07.12.2018 у кримінальному провадженні визнано речовими доказами: земельну ділянку з кадастровим номером № :02:006:0018 площею 1,3504 га; адміністративно-виробничі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (адмінбудинок 1203,5 кв. м., виробничий цех 1865,1 кв. м., трансформаторна підстанція 50,9 кв. м.); земельну ділянку площею 0,0479 га кадастровий номер

№ :14:001:0183; земельну ділянку 0,2982 га кадастровий номер

№:14:001:0184; виробничо-складські приміщення за адресою:

АДРЕСА_2 (цех 563,0 кв. м., склад матеріалів 360,4 кв.м.).

Вказані земельні ділянки та адміністративно-виробничі будівлі і виробничо-складські приміщення є об`єктами кримінально протиправних дій, отриманими третіми особами внаслідок вчинення шахрайських дій ОСОБА_4 спільно з іншими особами, в тому числі працівниками банківської установи, а, отже, зазначене майно, на думку органу досудового розслідування, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Згідно Інформацій, отриманих з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно указані об`єкти нерухомості на цей час належать наступним особам:

- адміністративно-виробничі будівлі (нежитлове приміщення, адміністративний будинок) загальною площею 1208, 3 м. кв., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, зокрема: адмінбудинок літера «А» загальною площею 1203,5 кв. м.; виробничий цех літера «Б» загальною площею 1865,1 кв. м., трансформаторна підстанція літера «Г» загальною площею 50,9 кв. м., належить ОСОБА_12 , і.н.: НОМЕР_1 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:006:0018 площею 1,3504 га, яка перебуває в процесі поділу та на праві спільної власності іу співвідношенні 61/39 належить гр. ОСОБА_13 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_12 , і.н.: НОМЕР_1 ;

- виробничо-складські приміщення розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, зокрема цех літера «А» загальною площею 563,0 кв. м., склад матеріалів літера «Б» загальною площею 360,4 кв. м., виробничо-складські приміщення розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, зокрема цех літера «А» загальною площею 563,0 кв. м., склад матеріалів літера «Б» загальною площею 360,4 кв. м., належать гр. ОСОБА_14 , і.н.: НОМЕР_3 ;

- земельна ділянка площею 0,0479 га кадастровий номер :14:001:0183, належить гр. ОСОБА_14 , і.н.: НОМЕР_3 ;

- земельна ділянка 0,2982 га кадастровий номер

№ :14:001:0184, належить гр. ОСОБА_14 , і.н. НОМЕР_3 .

Відповідно до санкції ч. 4 ст. 190 КК України, яку інкриміновано підозрюваному ОСОБА_4 , передбачене безальтернативне додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Окрім того, потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні

ОСОБА_5 на досудовому слідстві заявлено цивільний позов.

Таким чином, метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна за клопотанням прокурора, є: 1) забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання; 2) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення; 3) збереження речових доказів, як речей, набутих кримінально протиправним шляхом.

З огляду на викладені обставини, на думку органу досудового розслідування, існують підстави для позбавлення осіб, які на даний час володіють описаними земельними ділянками та майном: ОСОБА_13 , і.н. НОМЕР_2 ; ОСОБА_12 , і.н. НОМЕР_1 ; ОСОБА_14 , і.н. НОМЕР_3 права відчужувати та розпорядитися ними, застосувавши до них захід забезпечення кримінального провадження.

Прокурор в своєму клопотанні відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, просив не викликати в судове засідання підозрюваного та власників майна.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити з викладених підстав.

Відповідно до ч2. ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Як випливає зі змісту клоптання прокурора, ПАТ «ПУМБ» відчужено наступні об`єкти нерухомості, що перебували у власності ОСОБА_5 та ТОВ «Авторемгаз», та які було передано в іпотеку за кредитними зобов`язаннями ТОВ «Компанія РОНА», в особі директора ОСОБА_4 :

- адміністративно-виробничі будівлі, за адресою: Івано-Франківська область Тисменицький район, с. Угринів, вул. Галицька, буд. 26, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, зокрема: адмінбудинок літера «А» загальною площею 1203,5 кв. м.; виробничий цех літера «Б» загальною площею 1865,1 кв. м., трансформаторна підстанція літера «Г» загальною площею 50,9 кв. м., загальною ринковою вартістю 19 314 060 (дев`ятнадцять мільйонів триста чотирнадцять тисяч шістдесят) гривень;

- земельна ділянка за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, с. Угринів, вул. Галицька, 26, загальною площею 1,3504 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, кадастровий номер :02:006:0018, загальною ринковою вартістю 5 700 420 (п`ять мільйонів сімсот тисяч чотириста двадцять) гривень;

- виробничо-складські приміщення розташовані за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Нова, буд. 2А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, зокрема цех літера «А» загальною площею 563,0 кв. м., склад матеріалів літера «Б» загальною площею 360,4 кв. м., загальною ринковою вартістю 3 949 360 (три мільйони дев`ятсот сорок дев`ять тисяч триста шістдесят) гривень;

- земельна ділянка за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Нова, 2А, загальною площею 0,2982 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, кадастровий номер :14:001:0184, загальною ринковою вартістю 1 355 000 (один мільйон триста п`ятдесят п`ять тисяч) гривень;

- земельна ділянка, яка розташована за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Нова, 2А, загальною площею 0,0479 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, кадастровий номер :14:001:0183, загальною ринковою вартістю 7 236 600 (сім мільйонів двісті тридцять шість тисяч шістсот) гривень, а всього відчужено майна в особливо великих розмірах загальною ринковою вартістю станом на 01.02.2017 - 37 555 440 (тридцять сім мільйонів п`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч чотириста сорок) гривень.

Як зазначено прокурором у клопотанні, вказані земельні ділянки та адміністративно-виробничі будівлі і виробничо-складські приміщення є об`єктами кримінально-протиправних дій, отриманих третіми особами внаслідок вчинення шахрайських дій ОСОБА_4 спільно з іншими особами, в тому числі, працівниками банківської установи, а, отже, зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

19.04.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а 15.01.2021 про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 4 ст. 190 КК України.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В поданому до суду клопотанні прокурором зазначено три передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для накладення арешту на вищевказане майно, а саме:

1) збереження речових доказів;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (відповідно до санкції ч.4 ст. 190 КК України, яку інкриміновано підозрюваному ОСОБА_4 , передбачене безальтернативне додаткове покарання у вигляді конфіскації майна);

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_5 на досудовому слідстві заявлено цивільний позов).

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає посилання прокурора на п.п.3,4 ч.2 ст. 170 КПК України, як на підставу накладення арешту на майно за даним клопотанням, безпідставними, оскільки зі змісту інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, витяги з яких самостійно надано прокурором разом із клопотанням, вбачається, що власником майна, з приводу арешту якого подано дане клопотання, підозрюваний ОСОБА_4 не є, і не був раніше.

В той же час, з приводу даного майна не може бути застосовано конфіскації, як виду покарання ОСОБА_4 (у разі доведення його вини у встановленому законом порядку), як і за рахунок даного майна не може бути забезпечено відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Стосовно такої підстави накладення арешту, як збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України), слідчий суддя зауважує наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України 19.04.2018 року.

Постановою слідчого від 29 грудня 218 року про зупинення досудового розслідування в кримінальному провадженні для виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004318 від 18.10.2017 року було зупинено на підставі п.3 ч.1 ст.280 КПК України.

Постановою слідчого від 15.01.2021 року про відновлення досудового розслідування досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004318 від 18.10.2017 року відновлено.

15.01.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що нерухоме майно, з приводу якого прокурором було подано клопотання про його арешт, речовим доказом визнано постановами слідчого про визнання речовим доказом від 07 грудня 2018 року.

Прокурором не наведено слідчому судді обставин, які б свідчили про наявність станом на даний час підстав накладення арешту на зазначене у клопотанні майна третіх осіб, як і не доведено, що з моменту визнання даного майна речовими доказами (07 грудня 2018 року) вчинялися дії щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При цьому, відповідно до процесуального закону, арешт майна є видом забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тому, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки прокурором не доведено, що без арешту вказаного майна не можливо проведення слідчих дій, а також не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, що він виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, якій належить майно (третіх осіб), що є правові підстави для такого арешту, а також можливі наслідки здійснення арешту, а саме обмеження права власності, є розумними і співрозмірними із завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1