Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3836/20
У Х В А Л А
05.11.2020 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000673 від 04 листопада 2020 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_5 .

Подане клопотання обґрунтовує тим, що 03 листопада 2020 року близько 22 години ОСОБА_5 знаходячись на подвір`ї дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, під час конфлікту з рідним батьком ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, зайшов в будинок, у спальній кімнаті взяв кухонний ніж, після чого повернувся на подвір`я дворогосподарства, де тримаючи ніж у правій руці, наніс ним близько чотирьох ударів ОСОБА_9 в область тулуба, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини із ушкодженням тонкого кишківника, евентрації кишківника, внутрішньо-черевної кровотечі, колото різаних ран лівої верхньої частини спини, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, обгрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований.

У зв`язку із подією яка сталась, 04 листопада 2020 року о 03 годині ОСОБА_5 було затримано відповідно до ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол 04 листопада 2020 року, у присутності захисника, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також допитано.

Підозрюваний ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від пяти до восьми років, тобто тяжкий злочин.

Матеріалами встановлено, що ОСОБА_5 характеризується позитивно, приводів до поліції раніше не мав, крім цього можна зробити висновок про те, що постраждалий ОСОБА_8 своїми діями провокував ОСОБА_5 на вчинення злочину. Але при цьому, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, може покинути межі Виноградівського району, виїхати за кордон, переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

У судовому засіданні прокурор, слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечували, вважали, що запобіжний захід не повязаний з триманням під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Підозрюваний пояснив, що офіційно не працевлаштований. До події планував виїхати на заробітки за кордон до Чеської Республіки у звязку з оформленням робочої візи. Однак, наміру ухилятись від органу досудового розслідування та суду не має. Шкодує за вчинені дії.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

Положеннями ч. 1 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Органом досудового слідства СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - проводиться досудове розслідування кримінального провадження Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000673 від 04 листопада 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вказаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яка 4 листопада 2020 року з дотриманням положень ст. 278 КПК України йому вручена та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 03.11.2020, допитом свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими матеріалами.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Стороною обвинувачення доведено існування ризиків того, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим, внаслідок відсутності міцних соціальних звязків за місцем проживання та постійного місця роботи.

Так, відповідно до характеризуючих даних ОСОБА_5 хоч і позитивно характеризується, однак міцні соціальні звязки за місцем проживання в нього відсутні, він офіційно не працевлаштований, має намір виїхати за кордон на заробітки на тривалий час.

Запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, поруки, домашнього арешту, застави будуть недостатньо ефективними для запобігання ризикам порівняно із тримання під вартою.

Таким чином мотиви сторони захисту слідчий суддя відхиляє, а надані матеріали про склад сімї підозрюваного, родинність звязків, рішення судів про виселення потерпілого, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, розрахунок заборгованості, відсутність судимості у підозрюваного, притягнення до адміністративної відповідальності потерпілого, не спростовують наявність наведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, ризику незаконного впливу підозрюваним на потерпілого, свідків, які є його близькими родичами.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, з урахуванням характеру діяння, яке інкримінується підозрюваному, яке класифікується як особливо тяжке, відповідно до ст. 12 КК України, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує від 5 до 8 років позбавлення волі у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується до особи.

В даному випадку запобіжний захід у виді тримання під вартою позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, які є його близькими родичами, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.

Обраний відносно підозрюваного запобіжний захід з урахуванням його тривалості - 60 діб не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, яке йому інкримінуються, тяжкістю покарання, яке йому загрожує згідно санкції статті, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними, і вони виключають, на даний час, можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не повязаного з позбавленням волі.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоровя підозрюваного; міцність соціальних звязків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Також слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, запобіжний захід у виді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Слідчий суддя на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб без визначення застави, починаючи з 05.11.2020 року по 03.01.2021 року (включно).

Датою закінчення дії запобіжного заходу є 04.01.2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1