Справа № 522/8775/19
Провадження № 1-кп/522/301/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001355 від 21 березня 2019 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001355 від 21 березня 2019 року, відносно ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121КК України.

Суд поставив питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , посилаючись на те, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

У зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 є те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, тому існує необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, а також враховуючи те, що обвинувачений не працевлаштований, тобто не має міцних соціальних зв`язків.

Також враховуючи те, що ОСОБА_7 , ніде не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, з корисливих мотивів у зв`язку з відсутністю засобів для існування, не виключаються спроби вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки також є можливість усвідомлення своєї безкарності за скоєне кримінальне правопорушення

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_7 , ніде не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, з корисливих мотивів у зв`язку з відсутністю засобів для існування, не виключаються спроби вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки також є можливість усвідомлення своєї безкарності за скоєне кримінальне правопорушення.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Потерпілий та його захисник не заперечували щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченомуОСОБА_7 .

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буду доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу не відпали та ОСОБА_7 перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, яких на теперішній час ще не було допитано, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).
Керуючись гл. 18, ст.ст. 314-316, 291, 334, 342-355 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на два місяці, а саме до 18.12.2020 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя:

19.10.2020