Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/251/17

Номер провадження: 1-в/511/65/20

15 вересня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області подання інспектора Роздільнянського РВ філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-
в с т а н о в и в :
20.10.2020 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області засуджено ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
До суду надійшло подання інспектора Роздільнянського РВ філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області (далі інспектор уповноваженого органу з питань пробації) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_4 .
Подання мотивоване тим, що ОСОБА_4 перебуває на обліку та не виконує обов`язки покладені на нього вироком суду, оскільки тричі не з`явився для реєстрації до органу пробації, а також під час іспитового терміну неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, що свідчить про те що на шлях виправлення ОСОБА_4 не став, а тому його необхідно направити засудженого для відбування призначеного покарання.
В судове засідання інспектор уповноваженого органу з питань пробації не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.
ОСОБА_4 про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання на виклик суду не з`явився.
Прокурор ОСОБА_3 у задоволенні подання просив відмовити, оскільки таке є необґрунтованим, обвинувачений нових злочинів не вчиняв, а також в нього невдовзі закінчується випробувальний термін.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання, матеріали особової справи суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.10.2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч 2 ст.289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

ОСОБА_4 перебував на обліку в Роздільнянському РВ з питань пробації з 29.11.2017 року, так як проживає на території Роздільнянського району Одеської області м. Роздільна.

14.12.2017 року з ОСОБА_4 проведено профілактичну бесіду, відібрана підписка, анкета, роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням.
Встановлено, що 06.02.2018 року, 06.03.2018 року, 03.04.2018 року засуджений ОСОБА_4 не прибув на реєстрацію до Роздільнянському РВ з питань пробації.

З письмових пояснень ОСОБА_4 щодо неявки до органу пробації, судом встановлено, що він перебував на заробітках в м. Одеса.

ОСОБА_4 було повторно ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, попереджено про наслідки його порушення.
Окрім того судом встановлено, що 16.04.2020 року ОСОБА_4 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП (постанова серії ГАА №722084) та за ст. 1754-1 КУпАП (постанова серії ГАА №722083), а також 17.04.2020 року за ст. 176 КУпАП (постанова серії ГАА №722085).

Пунктом 8 ч.1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 78 КК України передбачено, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ст.166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Аналіз вищенаведених норм закону та приписів ст.166 КВК України свідчить про те, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням вноситься до суду у разі роз`яснення засудженому порядку виконання обов`язків, покладених на нього судом, після чого він вчиняє дії, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (не виконує покладені на нього обов`язки та систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення (вчинення трьох і більше таких правопорушень протягом іспитового строку).
Невиконанням обов`язків вважається також коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.
Так із матеріалів особової справи судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в період іспитового строку тричі не з`явився на чергову реєстрацію, а також тричі притягувався до адміністративної відповідальності.
В той же час, встановлено, що засудженим надавались пояснення з приводу неявок на чергову реєстрацію та за викликами, так останній повідомляв орган пробації, що це пов`язано було з тимчасовою роботою в м. Одеса.
Після повторного попередження засудженого щодо умов відбування покарання з випробуванням, ОСОБА_4 виконував покладені на нього обов`язки з встановленими умовами та порушень більше не допускав.
Щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності в період іспитового строку, то при досліджені копій постанов від 16.04.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за розпиття спиртних напої та куріння у громадських місцях встановлено, що вони складені в один день, однією і тією ж посадовою особою, на одному і тому ж місці вчинення адміністративних правопорушень, що суперечить змісту ст. 36 КУпАП та вочевидь не підтверджує системність вчинених порушень саме в період іспитового строку.
Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що скасування звільнення від відбування покарання є погіршенням стану засудженого, а отже умисне невиконання покладених судом обов`язків, слід було ретельно перевірити працівниками відділу пробації, на яких законом покладений обов`язок контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений за час відбування покарання до кримінальної відповідальності не притягався, а його неприбуття на реєстрацію на початку відбування покарання з випробуванням не може свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення, що і є необхідною та достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Таким чином підстав для задоволення подання органу пробації не має.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання належить відмовити.
Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст.166 КВК України, ст. 78 КК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
У задоволенні подання провідного інспектора Роздільнянського РВ філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_4 відмовити.
Особову праву засудженого ОСОБА_4 №90/2017 повернути до Роздільнянського РВ філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області для подальшого виконання вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.10.2017 року.
На ухвалу може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1