єдиний унікальний номер справи 531/1785/19
номер провадження 1-кп/531/17/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, не військовозобов`язаного, не депутата, раніше судимого:

-07 квітня 2016 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до двох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

-22 лютого 2017 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до двох років одного місяця позбавлення волі, звільнений на підставі ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 30 листопада 2017 року на підставі ст. 3 ЗУ «Про амністію у 2016 році»;

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у третій декаді 2019 року, точної дати досудовим та судовим слідством не встановлено, близько 07 години, перебуваючи на території кладовища в м. Карлівка Полтавської області, розташованого поблизу залізничної зупинки «Магістральна», вирішив скоїти крадіжку надгробних іменних табличок, виготовлених із кольорових металів, з могил, які знаходяться на території вказаного кладовища, з метою їх подальшої реалізації у якості металобрухту. В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення елементів оздоблення могил, та розуміючи, що незаконно заволодіваючи предметами, що знаходяться на могилах, він не тільки завдає майнової шкоди власникам могил, але й вчиняє наругу над вказаними похованнями, підійшовши почергово до місць поховання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, порушуючи загальноприйняті етичні засади суспільства щодо поваги до померлих і місця їх поховання, демонтував три надгробні іменні таблички, а саме: табличку на ім`я ОСОБА_5 , виготовлену із нержавіючої сталі, розміром 19х14 сантиметри, вартістю 320 гривень; табличку на ім`я ОСОБА_6 , виготовлену з алюмінію, розміром 18х14 сантиметри, вартістю 260 гривень; табличку на ім`я ОСОБА_7 , виготовлену з алюмінію, розміром 18х14 сантиметри, вартістю 260 гривень, чим заподіяв родичам померлих шкоди, а саме родичу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 , на суму 520 гривень, родичу ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 , на суму 320 гривень. Вказаними металевими надгробними табличками ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме заховав їх у лісосмузі з метою подальшої реалізації.

Крім того, ОСОБА_4 11 вересня 2019 року, близько 08 години, перебуваючи на території подвір`я домогосподарства знайомої ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що наразі господар домогосподарства був відсутній та тим, що його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, викрав велосипед жіночого типу марки «Либідь», сріблястого кольору, вартістю 1159 гривень, що знаходився на подвір`ї поряд будинку, та належить потерпілій ОСОБА_10 . В подальшому, ОСОБА_4 користувався вище вказаним велосипедом, допоки не був зупинений працівниками поліції, який в подальшому було вилучено. Таким чином, ОСОБА_4 скористався викраденим в повному обсязі на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінальних правопорушень. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до суду не з`явились. Від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 3 ст. 297 КК України, як наруга над могилою та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів, та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; особу обвинуваченого; його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра; раніше неодноразово судимого за корисливі злочини, останній раз 22 лютого 2017 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до двох років одного місяця позбавлення волі, звільнений на підставі ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 30 листопада 2017 року на підставі ст. 3 ЗУ «Про амністію у 2016 році»; загалом позитивну характеристику за місцем проживання.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Полтавським районним відділом філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 19 грудня 2019 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, наслідки суспільно небезпечних діянь, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 297 та ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом часткового складення призначених покарань, з застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 297 КК України, у виді чотирьох років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Речові докази велосипед марки «Либідь» та три іменні надгробні таблички, передані на відповідальне збереження потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідно, вважати повернутими законним власникам.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя