Справа № 632/1213/20
провадження № 1-кп/632/112/20

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000018 від 16 липня 2020 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Олексіївка Первомайського району, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , осіб похилого віку на утриманні не має, не є особою з інвалідністю 1 або 2 групи, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 335 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи громадянином України призовного віку, перебуваючи на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ), підлягаючи черговому призову на строкову військову службу, вчинив ухилення від призову на строкову військову службу за таких обставин.

28 травня 2020 року обвинувачений ОСОБА_3 пройшов Первомайську міську призовну комісію та був визнаний придатним до строкової військової служби, відповідно до протоколу № 6 від 28 травня 2020 року.
Обвинувачений ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про необхідність прибуття 15 червня 2020 року до Первомайського ОМВК для відправлення на збірний пункт, а у подальшому - до місця проходження військової служби, згідно з повісткою про виклик від 10 червня 2020 року.
Після цього обвинувачений ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на ухилення від призову на строкову військову службу, всупереч вимогам ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не маючи поважних причин та відстрочки від призову на строкову військову службу, в указаний у повістці день, а саме 15 червня 2020 року до Первомайського ОМВК, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , не з`явився, тим самим ухилився від призову на строкову військову службу.
Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 335 КК України, як ухилення від призову на строкову військову службу.

23 липня 2020 року між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 335 КК України. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 , згідно з умовами зазначеної угоди беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному проступку.

Сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ст. 335 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Під час підготовчого судового засідання прокурор, обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 23 липня 2020 року.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов подальшого висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 472 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор під час підготовчого судового засідання вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України та просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 під час судового розгляду також просили зазначену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений повністю визнав себе винуватим і пояснив, що вирішив ухилитися від призову на строкову військову службу, не прибувши 15 червня 2020 року до Первомайського ОМВК на для подальшого відправлення на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а у подальшому - до місця проходження військової служби.
Отже, судом під час підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні не має, вчиненим кримінальним проступком шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін угоди, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та має місце постійного проживання, одружений, має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , осіб похилого віку на утриманні не має, не є особою з інвалідністю 1 або 2 групи, раніше не судимий, за місцем реєстрації характеризується задовільно веде нормальний спосіб життя, алкогольними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 6567 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення - проступку, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання. При цьому суд погоджується з думкою сторін щодо можливості виправлення обвинуваченого без відбування покарання та вважає необхідним звільнити від відбування покарання обвинуваченого з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 01 рік, з покладенням відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Речові докази та витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 314, 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 23 липня 2020 року між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_7 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 02 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 01 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1