СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1259/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м.Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0007218 від 09.10.2019р. відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Кахаберія Халчвачаурського району Республіки Грузія, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , судимого:

17.01.2020р. Уляновським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185; ст.395; ст.70, 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в денний час доби 09.10.2019р., знаходячись на території Святошинського району міста Києва, зустрівся з ОСОБА_3 , який запропонував вчинити крадіжку кабелю з телефонного колодязю, з метою подальшого його обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення. В свою чергу ОСОБА_4 , не маючи місця роботи та джерела доходів, на пропозицію ОСОБА_3 погодився, чим вступив з ним у попередню злочинну змову. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 прослідували до пр.Перемоги, 101/2 в м.Києві, де звернули увагу на відкритий на той час телефонний колодязь, в якому проходить телефонний кабель ПАТ «Укртелеком», який і вирішили таємно викрасти, з метою подальшого обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , діючи узгоджено з ОСОБА_3 , заліз до відчиненого на той час колодязя, а останній в свою чергу залишився на поверхні, для того щоб допомогти демонтувати з колодязю викрадений кабель. Знаходячись в телефонному колодязі ОСОБА_4 за допомогою заздалегідь заготовленого предмету схожого на ніж, відрізав телефонний кабель з маркуванням ТПП 50x2x0,4, довжиною 42 метрів, вартістю 2503,20 грн., який належить ПАТ «Укртелеком», ідентифікаційний номер 01189910 та з метою подальшого його викрадення передав його ОСОБА_3 , який в свою чергу демонтував його на поверхню колодязю.
Отримавши в такий спосіб доступ до відрізаного кабелю, який належить ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_4 , став вилазити з колодязю щоб разом з ОСОБА_3 , залишити місце вчинення злочину з викраденим майном, яким вони мали намір розпорядитись на власний розсуд, однак залишити місце вчинення злочину вони не змогли з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були викриті та затримані з викраденим майном на місці вчинення злочину, працівниками охорони, які уповноважені на здійснення охорони майна вищевказаного товариства.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, та показав, що 09.10.2019р. зустрівся з ОСОБА_4 та вони разом гуляли на території недобудови по пр..Перемоги в м.Києві. Побачили колодязь та вирішили викрасти кабель з метою його подальшого продажу. ОСОБА_4 заліз у колодязь, а він залишився на поверхні, однак викрасти кабель їм не вдалось, оскільки їх затримали працівники охорони. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, та показав, що повністю підтримує показання ОСОБА_3 . Він запропонував ОСОБА_3 викрасти кабель, який він особисто намагався відрізати за допомогою ножа. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати, готовий понести призначене судом покарання.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, які характеризують їх особи.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України вірна, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб. Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України вірна, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії нетяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працює. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття у вчиненому, обставини, які обтяжують покарання - відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії нетяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше судимий, в тому числі за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття у вчиненому, обставини, які обтяжують покарання відсутні.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожному окремо покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи конкретні обставини вчиненого злочину, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 , те, що він правдиво розповів про обставини вчиненого кримінального правопорушення, критично відносяться до своїх дій, особу обвинуваченого, який хворіє на тяжке захворювання, а тому вважає можливим застосувати відносно нього ст.75 КК України, оскільки приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання за вироком Уляновського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2020р. і дане кримінальне правопорушення вчинив до його постановлення, суд вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю злочинів, застосувавши положення ч.4 ст.70 КК України, та визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Уляновського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2020р., визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 19.12.2019р.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1