Справа № 308/8133/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4
законного представника обвинуваченої ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187 від 30.07.2020 року про обвинувачення неповнолітньої

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород, громадянки України, українки, з базовою середньою освітою, тимчасово не працюючої, неодруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2020 близько 11 години 30 хвилин неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, перебуваючи біля магазину «Ланжерон», що по вулиці О.Кошового, 17, в м. Ужгороді, через відчинене переднє вітрове скло на автомобілі марки «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, шляхом вільного доступу, із поверхні панелі салону автомобіля, таємно викрала мобільний телефон марки «SamsungDuosJ5», ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , чорного кольору, із вмонтованими сім картами № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , вартістю якого згідно висновку експерта №11/545 від 04.08.2020 року становить 2 045 гривень 00 копійок та заволодівши викраденим зникла з місця скоєння правопорушення, чим спричинила потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_6 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що прокурор, захисник, законний представник обвинуваченої, не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 , у присутності свого захисника та законного представника, свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю, щиросердечно розкаялася.
Враховуючи викладене, суд, заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні захисником було подано клопотання про застосування відносно неповнолітньої обвинуваченої на підставі ст. 105 КК України примусових заходів виховного характеру у виді застереження.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 та її законний представник підтримали подане клопотання, просили таке задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні, вказуючи про наявність передбачених законом підстав, просила задовольнити подане захисником клопотання.
У матеріалах кримінального провадження містяться заяви потерпілого у якій він просить проводити судовий розгляд, судові дебати без його участі, оскільки у зв`язку з зайнятістю не може прибути на засідання. Вказує, що претензій майнового характеру до обвинуваченої ОСОБА_6 немає, речові докази йому повернуті, цивільний позов не заявляє, не заперечує проти проведення судового засідання у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, покарання залишає на розсуд суду.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Виходячи із змісту ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених частиною 2 статті 105 КК України.
Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", згідно із ч. 1 ст. 105 КК України суд у праві звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов:
а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним;
б) неповнолітній щиро розкаявся;
в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття;
г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.
Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань "звільнення від покарання" (ч. ч. 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), "звільнення від відбування покарання" (ст. 75, 79, 104 КК України), "звільнення від призначеного покарання" (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
З досудової доповіді філії ДУ "Центр пробації" Ужгородського міськрайонного відділу №39/12/8912-20 щодо обвинуваченої ОСОБА_6 убачається, що факторів, що сприяють підвищенню ризику скоєння повторних правопорушень не виявлено. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
Відповідно до п. 5 Постанови пленуму Верховного Суду України N 2 від 15.05.2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", застереження (п. 1 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14 ), яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.
Відповідно до вимог ст. 12 КК України скоєний ОСОБА_6 злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.
При призначенні неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкається та активно сприяла розкриттю злочину, має постійне місце проживання, а також висновок уповноваженого органу з питань пробації, відповідно до якого виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі, пояснення законного представника обвинуваченого, яка пояснила, що ОСОБА_6 проживає разом з нею та вона докладає всіх зусиль щодо виховання доньки, та думку прокурора, яка не заперечувала проти звільнення неповнолітньої обвинуваченої від покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру у виді застереження, а також фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що обвинувачена на час ухвалення вироку не потребує призначення їй покарання, а тому знаходить за можливе застосувати до неї ч. 1 ст. 105 КК України та звільнити її від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, а саме, застосувати до ОСОБА_6 заходи виховного характеру в виді застереження.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати по справі вартість проведеної товарознавчої експертизи у розмірі 980,70 ( дев`ятсот вісімдесят грн. 70 коп. ) грн. компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.
Речовий доказ у кримінальному провадженні оптичний диск з написом «Alerus», DVD-R 4.7 GB 16 X, на якому знаходиться відеозапис події залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - мобільний телефон марки «Samsung Duos J5», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 .
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Неповнолітню ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статті 185 КК України .

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України, звільнити неповнолітню ОСОБА_6 від покарання, без визначення його виду, із застосування примусових заходів виховного характеру у виді застереження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати по справі вартість проведеної товарознавчої експертизи у розмірі 980,70 ( дев`ятсот вісімдесят грн. 70 коп. ) грн. компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речовий доказ у кримінальному провадженні оптичний диск з написом «Alerus», DVD-R 4.7 GB 16 X, на якому знаходиться відеозапис події залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - мобільний телефон марки «Samsung Duos J5», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1