Справа № 598/1302/20
провадження № 1-кс/598/214/2020
УХВАЛА

іменем України

"20" серпня 2020 р. Слідчий суддя Збаразького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Збаражі Тернопільської області клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 11 червня 2020 року, щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення передбачених ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

Згідно матеріалів клопотання 11 червня 2020 року в Збаразьке відділення поліції надійшла письмова заява ОСОБА_6 про те, що 06.06.2020р. в період часу із 09 до 13 години невідома особа, таємно, шляхом вільного доступу викрала належний йому велосипед, який він залишив поблизу ринку у смт.Вишнівець Збаразького району Тернопільської області без нагляду, про що внесені дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 червня 2020 року, у ОСОБА_5 , який перебував в обідню пору доби поблизу ринку на вулиці Кременецька в смт.Вишнівець Збаразького району Тернопільської області, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , а саме двохколісного велосипеду із написом «CityComfort», який був спертий на металеву огорожу поблизу в`їзних воріт ринку. Реалізовуючи свій злочинний умисел, цього ж дня, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи поблизу ринку на вулиці Кременецька в смт.Вишнівець Збаразького району, скориставшись тимчасовою відсутністю поруч із велосипедом із написом «CityComfort» його власника - ОСОБА_6 та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи при цьому умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу викрав велосипед із надписом «CityComfort» вартістю 2401,25 гривень, належний ОСОБА_6 , і перевіз його до місця свого проживання, що за адресою АДРЕСА_2 , отримавши таким чином реальну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на суму 2401,25 гривень.

11 червня 2020 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення об`єктивно підозрюється ОСОБА_5

19 серпня 2020 року о 09 годині 10 хвилини ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обставинами, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, є:

- рапорт працівника Збаразького відділення поліції від 11.06.2020р. (а.с.8);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.06.2020р. (а.с.9);

- письмові поясненнями ОСОБА_6 від 11.06.2020р. (а.с.10);

- протокол огляду місця події від 11.06.2020р. (а.с.11-12);

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 15.06.2020р. (а.с.13-14);

- протокол огляду предметів від 15.06.2020р. (а.с.15);

- показання підозрюваного ОСОБА_5 , в якому останній визнав крадіжку велосипеда із надписом «CityComfort» (а.с.16);

- заява та протокол добровільної видачі ОСОБА_5 викраденого ним велосипеда належного ОСОБА_6 (а.с.17, 18);

- письмові пояснення ОСОБА_5 від 12.06.2020р. (а.с.19);

- постанова про призначення судової товарознавчої експертизи від 15.06.2020р. (а.с.20);

- висновок експерта №6/1-642/20 від 19.06.2020р. (а.с.21-22);

- постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 15.06.2020р. (а.с.23);

- квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №175 (а.с.24);

- протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 12.06.2020р. (а.с.25);

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 15.06.2020р. (а.с.26);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.08.2020р. (а.с.27-28);

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 19.08.2020р. (а.с.62-63) та інші матеріали провадження в їх сукупності.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ще 6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.ч.2,3 ст.185 КК України, обвинувальні акти у яких на даний час перебувають на розгляді у Збаразькому районному суді (а.с.39-55).

В рамках кримінального провадження №0000062 від 26 лютого 2019 року (обвинувальний акт в якому скеровано до суду 24.05.2019р.) ухвалою Збаразького районного суду від 15.05.2019р. підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, термін дії якого закінчився 12.07.2019р..

В рамках кримінального провадження №0000215 від 06 серпня 2019 року (обвинувальний акт в якому скеровано до суду 24.07.2020р.) ухвалою Збаразького районного суду від 11.06.2020р. підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 11.08.2020р. та який в подальшому не продовжувався.

Старший слідчий СВ Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліці ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Збаразького відділу Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, наявність обґрунтованих обвинувачень у вчиненні ОСОБА_5 ще шести кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2,3 ст.185 КК України, що свідчить про протиправну діяльність останнього та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема вивченням особи підозрюваного, встановлено, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, підтримує зв`язки із особами, схильними до вчинення крадіжок, ніде не працює, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2, ч.3 ст.185 КК України, обвинувальні акти у яких на даний час перебувають у Збаразькому районному суді на розгляді,що дає усі підстави вважати, що останній буде ухилятись від слідчого, прокурора чи суду та не з`являтись на їх виклики.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав наведених в ньому слідчим.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просили обрати запобіжний захід підозрюваному у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши наданні матеріали клопотання, дослідивши докази по справі, заслухавши сторони кримінального провадження, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до норм ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до положень п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003р. №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
Разом з тим, в п.13 вищевказаної постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до п.10 вищевказаної постанови розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з повинною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року №14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.
Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обовязки, передбачені частиною пятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до п.«с» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, наявність вагомих доказів підозри в його вчиненні.

Слідчим суддею враховується вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, те що, він одружений, має повнолітнього сина, є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи Радянської армії, раніше в силу ст.89 КК України не судимий, негативно характеризується за місцем проживання.

Враховуючи все вищенаведене приходжу до висновку про існування ризику неявки ОСОБА_5 до органів досудового слідства, незаконному впливу на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, продовження ним злочинної діяльності та переховування від органів слідства та суду, що буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Разом з тим, прокурором та слідчим не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. З цього приводу не надано належних та допустимих доказів, зокрема щодо ухилення ОСОБА_5 від обраних щодо нього запобіжних заходів у інших кримінальних провадженнях.
Також враховую, що ОСОБА_5 у інших кримінальних провадженнях обиралися запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину, обвинувачення у вчиненні інших злочинів, вищезазначені дані щодо особи підозрюваного, за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у виді взяття під варту.
За таких обставин прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід відмовити та вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Відповідно до ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати своє житло цілодобово, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід як домашній арешт, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя вважає недоцільним.

Визначаючи коло обов`язків, які слід покласти на підозрюваного, з урахуванням умов цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає необхідним та достатнім покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали кримінального провадження, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року №14-рп/2003, ст.ст.176-178, 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 369-372, 392, 395, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Збаразького відділу Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту та заборонити йому, залишати цілодобово житло за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду;

- в разі зміни постійного місця проживання повідомити про це слідчого, прокурора чи суд;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 , свідками у даному кримінальному провадженні, як особисто так через інших осіб.

Ухвалу передати на виконання у Збаразьке відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області.

Встановити строк дії ухвали до 16 жовтня 2020 року включно.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дана резолютивна частина ухвали слідчого суді складена, підписана і проголошена слідчим суддею 20 серпня 2020 року.

Повний текст ухвали слідчого судді складений, підписаний і проголошений слідчим суддею 25 серпня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_10