Справа № 632/1245/20
провадження № 1-кп/632/116/20

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000228 від 08 травня 2020 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Первомайський Харківської області, громадянки України, має неповну вищу освіту, офіційно не працевлаштована, заміжньої, раніше не судимої, має на утриманні двох малолітніх дітей 25 березня 2010 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якій висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 скоїла кримінальний проступок у сфері обігу наркотичних за таких обставин.
Так, 17 липня 2020 року о 23 годині 45 хвилин в ході проведення обшукуна підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18 червня 2020 року за місцем мешкання обвинуваченої ОСОБА_3 у квартира АДРЕСА_2 працівниками поліції виявлено та вилученочотири полімерні пляшки об`ємом 1 літр кожна, шість полімерних пляшок об`ємом 0,5 літри кожна та одну скляну пляшку об`ємом 0,5 літри, у яких знаходилась рідина, яка згідно висновку експерту № 13/1/2230СЕ-20 від 29 липня 2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом концентратом з макової соломи, маса концентрату з макової соломи у перерахунку на суху речовину становить 16,1654 грама, яку обвинувачена ОСОБА_3 виготовила та зберігала за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою для особистого користування, без мети збуту.
Такі умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

28 вересня 2020 року між процесуальним керівником - прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 309 КК України. При цьому, обвинувачена ОСОБА_3 , згідно з умовами зазначеної угоди беззастережно визнала свою винуватість в інкримінованому їй кримінальному проступку.

Сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України , на підставі ст. 69 КК України, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання - щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального проступку, особи винної, зокрема, що злочин вчинений жінкою, яка має на утриманні двох малолітніх дітей 2010 та 2016 року народження, що у сукупності істотно знижує ступень тяжкості вчиненого кримінального проступку, у виді штрафу нижче від нижчої межі, встановленої в санкції частини 1 статті 309 КК України у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3400 гривень.

Під час судового розгляду прокурор, обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_5 просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 28 вересня 2020 року.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов подальшого висновку.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 472 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор під час судового розгляду вважала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України та просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_5 під час судового розгляду також просили зазначену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачена повністю визнала себе винуватою і пояснила, що виготовляла та зберігала за місцем свого мешкання у квартира АДРЕСА_3 наркотичні засоби, зокрема концентрат з макової соломи, який був вилучений працівниками поліції під час обшуку її житла 17 липня 2020 року. Щиро кається у вчиненому, розповіла одразу працівника поліції за яких обставин вчинила проступок, навіть про те, що робила собі ін`єкцію опію ацетильованого, а концентрат з макової соломки залишився дома. Вживала наркотичні засоби оскільки були сімейні труднощі.

Отже, судом під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні не має, вчиненим кримінальним проступком шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін угоди, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона офіційно не працевлаштована, зареєстрована та має місце постійного проживання, заміжня, має на утриманні малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 57, 60, 61, 6567, 69 КК України, враховуючи, що до обвинуваченої неможливо застосувати інші покарання, передбачені санкцією частини 1 статті 309 КК України, оскільки як арешт так і обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до семи та чотирнадцяти років відповідно, виправні роботи призначаються тільки працюючим і відбуваються за місцем роботи засуджених, обвинувачена не має офіційного місця роботи. Отже єдине покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст.309 КК України, яке можливо призначити обвинуваченій є штраф. Тому з урахуванням майнового стану обвинуваченої, наявністю кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального проступку, а також особи винної, яка, зокрема вперше притягається до кримінальної відповідальності та має на утриманні двох малолітніх дітей 2010 та 2016 року народження, суд погоджується з думкою сторін угоди, щодо можливості призначення обвинуваченій покарання у виде штрафу на підставі ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 1 статті 309 КК України, в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3400 гривень.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 28 вересня 2020 року між процесуальним керівником - прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: - полімерний пакунок, в якому знаходиться 4 полімерні пляшки об`ємом 1 літр кожна; полімерний пакунок, в якому знаходяться 3 полімерні пляшки об`ємом 0,5 літри кожна; полімерний пакунок, в якому знаходиться 3 полімерні пляшки об`ємом 0,5 літри кожна; полімерний пакунок, в якому знаходиться скляна пляшка ємкістю 0,250 літри; полімерний пакунок, в якому знаходиться металева каструля ємкістю 3 літри з кришкою, полімерний пакунок, в якому знаходиться металева каструля ємкістю 3 літри з кришкою, здані до МТЗ ГУНП в Харківській області відповідно до квитанції №12927 від 31.07.2020 знищити; - «DVD» диск з відеозаписом слідчої дії обшуку проведеного за адресою: АДРЕСА_1 залишити у матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1