УХВАЛА

28 січня 2021 року

м. Київ

Справа № 718/2401/19
Провадження № 51-341ск21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 лютого 2020 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 11 грудня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з касаційною скаргою на вищезазначені судові рішення.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з пунктами 4 і 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Однак касаційна скарга засудженого не відповідає зазначеним вимогам кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при постановленні судових рішень, навести конкретні аргументи в обгрунтування кожної позиції.

Проте, висловлюючи незгоду з постановленими стосовно нього вищезазначеними судовими рішеннями, засуджений не навів конкретних доводів, з посиланнями на статті закону, які саме порушення допустили суди першої і апеляційної інстанцій, постановляючи судові рішення стосовно нього й не вказує у чому саме ці порушення полягали та як вони вплинули на законність і обґрунтованість постановлених цими судами судових рішень. Доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 фактично зводяться до його вказівок на неповноту судового розгляду, незгоди з наданою судами оцінкою доказам та по суті, заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, у своїй касаційній скарзі засуджений просить суд касаційної інстанції вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 лютого 2020 року стосовно нього скасувати, ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 11 грудня 2020 року скасувати частково та закрити справу за відсутністю складу злочину. Таким чином, вимоги засудженого не конкретизовані та сформульовані без урахування положень ст. 436 КПК України.

Вищенаведене перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 429 КПК України, Суд,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 лютого 2020 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 11 грудня 2020 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3