Справа № 192/1194/20
Провадження № 1-кс/192/189/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000045 від 03 серпня 2020 року про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні за №0000045 від 03 серпня 2020 року на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль «Volkswagen-Vento», реєстраційний номер НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_6 , а законним користувачем ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль «Volkswagen-Vento», реєстраційний номер НОМЕР_2 має значення речового доказу оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. У слідчих органів виникла необхідність в збереженні речових доказів по кримінальному провадженню, попередження можливості їх знищення або пошкодження, забезпечення подальшого належного їх зберігання. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до втрати або знищення вказаного речового доказу. Зазначене в клопотанні прокурора свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є предметом вчинення злочину, визнано речовим доказом тому є необхідність в збереженні речових доказів по кримінальному провадженню, попередження можливості їх знищення, пошкодження або внесення в них непоправимих змін, що може негативно вплинути на мету досудового розслідування, а саме встановлення або спростування обставин котрі б вказували на вчинення кримінального правопорушення та наявності або відсутності в діях тих чи інших осіб складу кримінального правопорушення, в зв`язку з чим виникла необхідність в арешті зазначених в клопотанні прокурора речей та предметів.

Прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Володілець майна ОСОБА_3 в судовому засіданні при розгляді клопотання поклався на розсуд суду.

Суд, вислухавши ОСОБА_3 , дослідивши клопотання прокурора та додані до нього матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що підрозділом дізнання Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 03 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, тобто підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією.

Так, 03.08.2020 до чергової частини Солонянського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 03.08.2020 працівниками поліції під час несення служби на стаціонарному посту «Солонянський» був зупинений автомобіль «Volkswagen-Vento», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 при перевірці свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу було виявлено ознаки підробки документа невідповідність аналогічним свідоцтвам про реєстрацію транспортних засобів, які перебувають в обігу на території України в частині невідповідності шрифту відображення даних.

03.08.2020 під час огляду місця події на стаціонарному посту «Солонянський» автодороги Н-08, розташованому в с. Червонокам`яне Солонянського району Дніпропетровської області у ОСОБА_8 було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль «Volkswagen-Vento», 1993 року реєстраційний номер НОМЕР_2 , право власності на вказаний автомобіль належить ОСОБА_6 .

Постановою старшого дізнавача СД Солонянського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 03.08.2020 вказане свідоцтво визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000045 від 03 серпня 2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, тобто підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна, зокрема є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому КПК порядку.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Слідчий суддя при постановленні ухвали про накладення арешту на майно, враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 167-173 КПК України.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При розгляді даного клопотання суд враховує, що дані про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 358 КК України - підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією.
Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.
Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечені кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

Відповідно до ч.4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Єдиною підставою для висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, є доводи працівників поліції про наявність ознак підроблення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Стороною обвинувачення не наведено, які саме фактичні дані дають підстави для висновку, що не накладення арешту на вказане майно може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_6 на праві власності та використовується ОСОБА_3 .
Орган досудового розслідування не позбавлений можливості провести необхідні слідчі (розшукові) без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, який суттєво обмежує права власника, що з урахуванням наведеного не є співмірним завданням кримінального провадження, закріпленим у ст. 2 КПК України.
Таким чином, передбачені ст. 170 КПК України правові підстави для накладання арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу відсутні, а тому клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна, тому вилучене свідоцтво підлягає поверненню особі, у якої воно вилучене.
Керуючись ст. ст. 168, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000045 від 03 серпня 2020 року про арешт майна - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль «Volkswagen Vento», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 , а законним користувачем ОСОБА_3 - відмовити.

Тимчасово вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль «Volkswagen Vento», 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 негайно повернути ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, які були відсутні при її проголошенні - з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя - ОСОБА_1