ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/705/20Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
ЄУНС: 695/4097/15-к Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого захисника потерпілого представника потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000634 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 серпня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Хутір Драбівського району Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України на 2 (два) роки обмеження волі.
Прийнято рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ч. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь:

- ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 22 891 грн. 58 коп. та 25 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди;

- держави процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 515, 64 грн.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :

За даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він у період часу з 01 год. по 06 год. 00 хв. 20.10.2013, перебуваючи в адміністративних межах Привітненської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, з використанням сільськогосподарської техніки, а саме, комбайну «Нива СК-5», таємно, умисно, протиправно, з метою власного збагачення зібрав урожай кукурудзи із земельної ділянки площею 2,5862 га, яка на праві оренди належить ОСОБА_9 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 22 891 грн. 58 коп.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції через його невідповідність вимогам ст. 370 КПК України, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення кримінального процесуального закону, просить закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі п. 1, п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зазначає, що в порушення положень ст.ст. 352, 353 КПК України судом при розгляді кримінального провадження не приведено до присяги потерпілого та свідків обвинувачення, тому їх показання не відповідають ч. 1 ст. 86 КПК України, є недопустимими доказами та не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

Вказує на неповноту дослідження судом доказів, перекручування показань свідків та ігнорування судом обов`язку їх оцінки з точки зору достовірності. Звертає увагу на те, що судом не надано будь-якої оцінки обставинам, на які наголошувала сторона захисту, щодо наявного конфлікту між ОСОБА_7 і ОСОБА_11 влітку 2014 року та обґрунтовано, в тому числі, показаннями останнього судове рішення.

Також акцентує увагу на тому, що показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 залишились не перевіреними шляхом проведення слідчого експерименту в частині об`єктивної спроможності спостерігати в умовах нічної видимості ті факти, про які вони свідчили на що вказував слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області в ухвалі від 01.10.2013.

Крім того вказує, що показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 щодо перенесення кукурудзи на горище гаража Нижників, не свідчать про те, що вона була викрадена у ОСОБА_9 20.10.2013. Щодо стану кукурудзи, про який зазначали свідки, він вказує на те, що давність її змолочення не більше ніж за кілька днів, що підтверджується показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 .

На думку захисника судом помилково піддано сумніву показання ОСОБА_19 з посиланням на те, що вона є зацікавленою особою та не звернуто увагу на те, що у 2017 році за ініціативою останньої шлюб між нею та ОСОБА_7 розірвано і підстави вигородити колишнього чоловіка в даному випадку відсутні.

Судом також не оцінена можливість потерпілого оговорити обвинуваченого з урахуванням того, що між ними раніше мав місце конфлікт та не поставлено під сумнів його показання та показання свідка ОСОБА_20 .

Вказує, що в порушення положень ст. 99 КПК України органом досудового розслідування не надано оригіналів документів технічної документації, виготовленої ПП «Землемір» щодо встановлення меж земельної ділянки, якими, у подальшому, обґрунтоване судове рішення.

Вважає недопустимими доказами: план-схему земельних ділянок, що є додатком до протоколу допиту свідка ОСОБА_14 і не засвідчений належним чином з урахуванням положень ст. 105 КПК України; протоколи пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 28.01.2014, 08.09.2015, оскільки впізнання речей за фотознімками КПК України не передбачено; протокол проведення слідчого експерименту від 06.07.2015, оскільки зафіксована ним подія за своїм змістом відповідає огляду місця події, крім того в ньому не зафіксовано хід проведення слідчої дії, що не узгоджується з положеннями КПК України; відповідь ПП «Землемір» від 14.08.2015 щодо участі у проведенні слідчого експерименту, план встановлення меж земельної ділянки, протокол демонстрування відеострічки від 07.07.2015, протокол огляду предмету від 07.07.2015, постанова про визнання речових доказів від 07.07.2015, оскільки вони за принципом «плодів отруйного дерева» здобуті внаслідок слідчого експерименту, протокол якого є недопустимим доказом; відеозапис № 2 та № 1, які не зазначено у протоколі слідчого експерименту як додаток до нього, які стороні захисту не відкривався і також є «плодом отруйного дерева».

Стверджує, що не являються доказами і витяг з ЄРДР, рапорт інспектора чергової частини, які помилково судом покладено в обгрунтування доведеності винуватості ОСОБА_7 .

Захисник зазначає, що судом не надано оцінку доводам сторони захисту щодо протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (Т. 1, а.п. 23), протоколів огляду місця події від 22.10.2013, 04.12.2013 (Т.1, а.п. 24-26, 44-48), висновку експерта № 279 від 11.12.2013 (Т. 1, а.п. 54-56), матеріалам, що характеризують комбайн ОСОБА_7 .

Звертає увагу на те, що задоволена судом сума матеріальної шкоди, зокрема, розмір завданих збитків, що зазначений в обвинувальному акті, будь-якими доказами не підтверджений, тому обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, без проведення відповідної експертизи, органом досудового розслідування не виконано. Крім того зазначає, що розмір понесеної та присудженої потерпілому моральної шкоди перевищує розмір заподіяних йому збитків та не відповідає загальній судовій практиці в злочинах проти власності. З огляду на те, що розмір матеріальної та моральної шкоди не доведено, в задоволенні цивільного позову потерпілого, на думку захисника, в будь-якому випадку має бути відмовлено.

В ході апеляційного розгляду просить повторно допитати обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , дослідити аудіо записи судових засідань від 09.07.2020 та 07.08.2020, в частині не приведення свідків до присяги та неповного викладу їх показань, дослідити письмові докази в кримінальному провадженні, перелік яких наведений в прохальній частині апеляційної скарги.

На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 прокурором подані заперечення, які зводяться до законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції і безпідставності апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думки: обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 в підтримку апеляційних вимог в повному обсязі з підстав наведених в апеляційній скарзі; прокурора, потерпілого ОСОБА_9 та його представника адвоката ОСОБА_10 про законність, обгрунтованість вироку суду першої інстанції та залишення без задоволення апеляційних вимог сторони захисту, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 до задоволення не належить.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд першої інстанції зробив на підставі доказів, які він дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК України, навівши у вироку докладні мотиви прийнятого рішення, як це передбачено ч. 3 ст. 374 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 не викликають у колегії суддів сумнівів у правильності судового рішення, й спростовуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Обвинувачений ОСОБА_7 в суді першої інстанції, заперечивши в повному обсязі провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та заявлений потерпілим цивільний позов, показав, що у 2013 році у нього була земельна ділянка, яку він використовував для фермерського господарства та обробляв комбайном «Нива СК-5». Жалюзі на комбайні горизональної форми, виготовлені з металу кустарного виробництва та закріплені хаотично. Даний комбайн пропускає кукурудзу із стеблом, тому зібрати урожай на земельній ділянці ОСОБА_9 його комбайн не міг. Зауважив, що комбайн «Нива» обробляє приблизно 20 соток за 3 дні, тому він технічно не спроможний був обмолотити за ніч ту територію, на яку вказує потерпілий. У жовтні 2013 року ОСОБА_21 просила змолотити їй кукурудзу, на що він відмовив, посилаючись на зламаність комбайну, а саме транспортної стрічки, тому власну кукурудзу він почав молотити лише у листопаді 2013 року. Стверджував, що його дружина зламала руку і 09.11.2013 він почав працювати на комбайні, після чого приблизно 15-16.11.2013 заносив свою кукурудзу на горище, для чого залучив найманих працівників. Якби він був причетним до збирання кукурудзи 20.10.2013, то кукурудза до моменту її перенесення до горища була б «силосом». Не заперечує наявність конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_9 навесні 2013 року, оскільки рішенням сільської ради у 2001-2002 році його дружині ОСОБА_19 виділено земельну ділянку, яку вона обробляла до 2013 року. Оскільки на той час ОСОБА_9 був депутатом сільської ради, дану земельну ділянку у 2013 році передано йому в оренду, при цьому приписи сільської ради щодо самовільного зайняття земельної ділянки він не отримував. Також показав, що вночі 20.10.2013 знаходився вдома, що може підтвердити ОСОБА_19 .

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за обставин, наведених у вироку суду першої інстанції, його винуватість підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, перевіреними судом першої інстанції в їх сукупності та наведеними у вироку доказами, зокрема, даними місцевому суду показаннями:

-потерпілого ОСОБА_9 про те, що він оформив договір оренди на земельну ділянку площею 2,58 га в адміністративних межах Привітненської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, де навесні 2013 року посіяв кукурудзу. У жовтні 2013 року ОСОБА_7 на власному комбайні, на якому в кабіні встановлені сонцезахисні жалюзі, зібрав урожай кукурудзи, чим завдав йому матеріальних збитків. Зі слів односельчан йому відомо, що саме ОСОБА_7 зібрав його урожай кукурудзи. У його користуванні також був комбайн, який відрізнявся від комбайна ОСОБА_7 за характером зібрання. Жатка комбайна ОСОБА_7 збирала стебла і качани, а його комбайн залишав стебла на полі і збирав лише качани. Він знав, що ОСОБА_19 теж користувалася земельною ділянкою в адміністративних межах тієї ж сільської ради;

-свідка ОСОБА_20 про те, що його син ОСОБА_9 весною 2013 року орендував земельну ділянку в с.Привітне Золотоніського району Черкаської області, де посіяв кукурудзу. Перед цим дана земельна ділянка самовільно використовувалась ОСОБА_7 . Коли восени 2013 року він приїхав на поле, бачив, що кукурудза зібрана. Коли ОСОБА_9 почав з`ясовувати обставини зникнення його врожаю, ОСОБА_7 погрожував йому та повідомив, що це він змолотив кукурудзу, оскільки вважає, що це його земля;

-свідка ОСОБА_11 про те, що у ніч з 19.10.2013 на 20.10.2013 близько 24-ї години він чув, як комбайн ОСОБА_7 проїхав повз його двір в сторону полів і бачив увімкнену на ньому фару. Через невеликий проміжок часу в сторону полів також проїхав тракторець, за кермом якого була ОСОБА_19 у хустці. З його двору через городи приблизно 500-700 м. було видно комбайн, який працював у полі. Свідок зазначив, що особливістю комбайна ОСОБА_7 є зовнішні жалюзі на передньому склі. Вважав, що поле належало ОСОБА_7 , а потім дізнався, що у 2013 році його обробляв ОСОБА_9 ;
-свідка ОСОБА_12 про те, що будинок в якому він мешкає знаходиться на тій стороні села, де починаються поля. 20.10.2013 близько 4 години ранку він бачив комбайн з освітленням, схожий на комбайн ОСОБА_7 . Близько 6-7 години того ж дня він бачив даний комбайн у районі cела, де росла кукурудза. Як потім з`ясувалося, земельну ділянку де росла кукурудза орендував ОСОБА_9 ;
-свідка ОСОБА_13 про те, що восени 2013 року близько 6 год. ранку вона чула гуркіт двигуна комбайна, а коли вона вийшла на город, то побачила, що на земельній ділянці, яка раніше належала ОСОБА_22 , комбайн молотив кукурудзу. Поряд знаходився інший трактор. Коли трактор завантажений кукурудзою проїжджав повз її будинок, за кермом вона побачила ОСОБА_19 . Свідок стверджувала, що комбайн заїздив зі сторони полів, не з городу, інших комбайнів у той день вона не бачила. Також уточнила, що її город розташований поряд з городом ОСОБА_7 . Про те, що дану земельну ділянку використовував ОСОБА_9 , вона не знала;
-свідка ОСОБА_14 про те, що вранці 20.10.2013 вона бачила ОСОБА_19 , яка рухалася на тракторі завантаженому кукурудзою по вул. Миру, а потім бачила, як за селом комбайн ОСОБА_7 збирав кукурудзу на земельній ділянці ОСОБА_9 . Вважала, що ОСОБА_7 і ОСОБА_9 співпрацюють, а про те, що мала місце крадіжка, вона дізналась пізніше. Перебуваючи на відстані комбайн ОСОБА_7 вона впізнала за жалюзями, хто був за кермом - не бачила. До цього вона бачила комбайн ОСОБА_7 і відрізняла його за певними особливостями - металевим жалюзям, які знаходились зовні по боках. Свідок вказувала, що їй було відомо про те, що ОСОБА_9 посадив кукурудзу на земельній ділянці, на якій бачила комбайн ОСОБА_7 ;
-свідка ОСОБА_15 про те, що у 2013 році зранку до 16 години вона разом з матір`ю, ОСОБА_18 із сином, ОСОБА_17 , ОСОБА_23 та ОСОБА_16 розвантажували кукурудзу на подвір`ї ОСОБА_7 . В той день дружини ОСОБА_7 вдома не було. На той час у ОСОБА_7 був комбайн і трактор. Вона не пам`ятає випадків, щоб ОСОБА_7 передавав свій комбайн іншим особам у користування;
-свідка ОСОБА_23 про те, що восени, якого року не пам`ятає, вона, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 з сином, ОСОБА_16 розвантажували кукурудзу у ОСОБА_7 . В той час дружини та батька ОСОБА_7 вдома не було, говорили, «що дружина в лікарні»;
-свідка ОСОБА_17 , яка дала аналогочні за змістом свідка ОСОБА_23 показання. Крім того свідок уточнила, що кукурудза, яку вони розвантажували, була молочена і не дуже сира. Комбайн ОСОБА_7 в той день знаходився біля двору останнього, він був у справному стані;
-свідка ОСОБА_18 , яка дала аналогочні за змістом свідка ОСОБА_23 показання. Крім того свідок уточнила, що кукурудза, яку вони розвантажували, була мокра і брудна;
-свідка ОСОБА_19 про те, що земельна ділянка ОСОБА_9 з 2006-2008 року паеребувала у неї в оренді і вона разом з ОСОБА_7 її обробляли, вирощували зерно кукурудзи. 20.10.2013 комбайн ОСОБА_7 був несправний. Цим комбайном користувався лише ОСОБА_7 , на його передньому лобовому склі були жалюзі із тонкого металу. 09.11.2013 о 17 годині вона зламала руку, коли перевозила на тракторі Т.16 зерно кукурудзи і перебувала у лікарні до початку грудня 2013 року. У ніч з 19 на 20.10.2013 вона була вдома, ОСОБА_7 був з нею;
Крім того, винуватість ОСОБА_7 підтверджується безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні письмовими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, в тому числі, даними:

- протоколу прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 22.10.2013 з якого вбачається, що в період часу з 19 по 22.10.2013 невстановлена особа з орендованої ним земельної ділянки скосила кукурудзу на площі близько 2.2 га;
- протоколу огляду місця події від 22.10.2013 з фототаблицями до нього про те, що у присутності понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 проведено огляд місця події, розташованого на відстані від дороги Привітне-Вознесенське близько 100 м. та на відстані близько 500 м. від с.Привітне Золотоніського району Черкаської області, в ході якого виявлено викошену ділянку кукурудзи, що складає близько 2 га. На полі наявні сліди комбайну, але у зв`язку з великою кількістю опадів, встановити придатність слідів шин не представляється можливим;
- план-схеми земельних ділянок, яку надала під час допиту свідок ОСОБА_14 , де вона вказала місце, де працював комбайн;
- протоколу додаткового огляду місця події від 04.12.2013 з фототаблицею до нього про те, що у присутності понятих ОСОБА_26 , ОСОБА_27 за участю потерпілого ОСОБА_9 , проведений огляд місця події - поля сільськогосподарського призначення, розташованого на відстані близько 1000 м від с.Привітне Золотоніського району Черкаської області, у напрямку х.Петрівський Золотоніського району. На правій частині поля ближче до х.Петрівський, розміром близько 310х88 м, тобто близько 2.7 га, маються скошені коріння із частинами стебел рослин кукурудзи. В ході огляду виявлено та вилучено сліди протекторів шин;
- висновку експерта №279 від 11.12.2013 про те, що питання придатності для ідентифікації слідів протекторів шин, вилучених під час додаткового огляду місця події 04.12.2013, можливо вирішити при проведенні порівняльного дослідження копії сліду із шиною, якою вона була залишена. Разом з тим дана копія сліду придатна для встановлення групової належності, тобто по ній можна проводити виключення по формі, розмірам та взаєморозташуванню елементів протектора;
- технічної документації ПП «ЗЕМЛЕМІР» про те, що в адміністративних межах Привітненської сільської ради Золотоніського району Черкаської області ФОП ОСОБА_9 передано у короткострокову оренду терміном на п`ять років земельні ділянки загальною площею 13,2509 га рілля для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель державної власності (резервного фонду);
- протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотонімками від 28.01.2014, згідно якого у присутності понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 свідок ОСОБА_14 вказала на комбайн на фотознімку під № 2 (комбайн належний ОСОБА_7 ), який 20.10.2013 близько 05.30 год. на полі збирав кукурудзу;
- протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 08.09.2015 з якого вбачається, що у присутності понятих ОСОБА_30 та ОСОБА_31 свідок ОСОБА_11 на фотознімку під № 3 (комбайн належний ОСОБА_7 ), за наявними металевими пластинами на кабіні, впізнав комбайн, який він бачив 20.10.2013 близько 01.00 год. на земельній ділянці поблизу свого домоволодіння під час збирання рослин кукурудзи;
- протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 08.09.2015 з якого вбачається, що у присутності понятих ОСОБА_30 та ОСОБА_31 свідок ОСОБА_12 на фотознімку під № 1 (комбайн належний ОСОБА_7 ), за наявними металевими пластинами перед кабіною, впізнав комбайн, який він бачив орієнтовно у 20 числах жовтня 2013 року близько 06.00 год. на земельній ділянці поблизу свого домоволодіння під час збирання рослин кукурудзи;
- протоколу огляду місця події від 28.11.2014 проведеного у присутності понятих ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та за участю власника (користувача) приміщення чи іншого володіння особи ОСОБА_7 , дозвіл на проведення якого надано ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.11.2014, яким зафіксовано огляд комбайну марки «Нива», червоного кольору, без номерного знака, який у подальшому вилучено на зберігання до Пальмирського цукрового заводу;
- протоколу огляду предмету від 28.11.2014, яким зафіксовано огляд комбайна марки «Нива» червоного кольору, який вилучений під час ОМП від 28.11.2014 за адресою: АДРЕСА_1 ;
- постанови від 28.11.2014, якою комбайн марки «Нива» без державного номерного знаку визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та переданий 28.11.2014 під відповідальну розписку начальнику служби безпеки ТДВ «Пальмирський цукровий завод» ОСОБА_34 ;
- висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України №1 від 19.01.2015 про те, що слід шини транспортного засобу, вилучений під час додаткового огляду місця події 04.12.2013 з частини поля за адресою: Черкаська область, Золотоніський район с. Привітне, з якої було зібрано рослини кукурудзи, залишений не шинами задніх коліс комбайна «Нива», вилучених 28.11.2014 під час огляду домоволодіння та прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 ;
- довідки Управління агропромислового розвитку Золотоніської РДА №122 від 13.03.2015 про те, що урожайність кукурудзи станом на 2013 рік становила 56,7 центнерів з гектара, а середня ціна реалізації кукурудзи за січень-вересень 2013 року становила 1561 грн.10 коп. за тонну;
- інформації Привітненської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №93/2.33 від 27.03.2015 про те, що станом на 2013 рік ОСОБА_7 у своєму користуванні мав земельні ділянки загальною площею 5,49 га. з них: 3,76 га - земельна ділянка, яка надана для ведення товарного с/г. виробництва - земельна частка пай, яку він обробляє одноосібно та на якій була посіяна кукурудза; 1,73 га - земельна ділянка, яка надана для ведення ОСГ та на якій було засаджено: 1 га - картоплі, 0,73 - зелений корм. Станом на жовтень 2013 року ОСОБА_19 у власності та користуванні земельних ділянок в адміністративних межах Привітненської сільської ради та в межах села Привітне не мала. У 2001 році ОСОБА_19 на правах оренди надавалась земельна ділянка площею 1 га. із земель резерву в адміністративних межах Привітненської сільської ради за межами села), однак своє право вона не узаконила і у жовтні 2006 року договір оренди розірвано. У 2009 році дані земельні ділянки загальною площею 19.7671 га. передані в оренду ПП ОСОБА_9 згідно договорів оренди від 27.01.2009 на площу 6,5162 га та 30.03.2009 на площу 13.2509 га;
- відповідді ПП ЗЕМЛЕМІР №293 від 14.08.2015 про те, що 06.07.2015 участь у проведенні слідчого експерименту в кримінальному провадженні № 0001629 приймав технік-землевпорядник ПП «Землемір» ОСОБА_35 , який провів геодезичне встановлення меж земельної ділянки, розташованої в адміністративних межах Привітненської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, площею 2,5862 га (землі сільськогосподарського призначення, рілля, за межами населених пунктів), що були указані потерпілим ОСОБА_9 та слідчим. План встановлення меж земельної ділянки додано до відповіді;
- протоколів проведення слідчого експерименту від 06.07.2015, який проведено у присутності понятих ОСОБА_26 , ОСОБА_36 , за участю спеціалістів ОСОБА_37 ОСОБА_38 і потерпілого ОСОБА_9 та демонстрації відеозапису даної слідчої дії від 07.07.2015;
- протоколу огляду предмету від 07.07.2015 - DVD-R диску із слідчим експериментом від 06.07.2015, проведеним на полі, розташованому в адміністративних межах с. Привітне, Золотоніського району Черкаської області. На якому також мається файл з відеозаписом відтворення з потерпілим ОСОБА_9 . Даний DVD-R диск із відеозаписом слідчого експерименту на двох відео-файлах постановою від 07.07.2015 визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження;
- протоколу огляду предмету від 08.09.2015 з фототаблицею до нього про те, що по АДРЕСА_1 оглянутий комбайн «Нива», яким користується ОСОБА_7 , який постановою про визнання речових доказів від 08.08.2015 визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0001629 та передано під зберігальну розписку ОСОБА_39 ;
- ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.10.2015, якою зобов`язано слідчого СВ Золотоніського MB УМВС України в Черкаській ОСОБА_40 у кримінальному провадженні № 0001629 провести слідчу дію - слідчий експеримент, в ході якого відтворити обстановку та обставини події, що за версією слідства трапилася 20 жовтня 2013 року в період часу з 01 години 00 хвилини до 06 години 00 хвилин в адміністративних межах Привітненської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, коли ОСОБА_7 з використанням комбайну «Нива СК-5» нібито зібрав рослини кукурудзи із земельної ділянки площею 2, 2 га, яка перебуває в оренді у ОСОБА_9 , а також перевірити можливість свідків, за існуючих на час події погодніх умов та умов видимості, побачити працюючий в полі комбайн та розпізнати ОСОБА_7 ;
- рапорту слідчого Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_40 про те, що на виконання наведеної вище ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 01.10.2015, якою зобов`язано слідчого провести слідчі експерименти, 27.11.2015 ним вручено письмові повідомлення ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_41 про проведення 30.11.2015 слідчої дії за їх участю, на що ОСОБА_7 в телефонній розмові повідомив, що не бажає проведення слідчого експерименту у визначений день у зв`язку із погодніми умовами та технічним станом комбайна;
-рапорту слідчого Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_42 про те, що на виконання наведеної вище ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 01.10.2015, якою зобов`язано слідчого провести слідчий експеримент 05.12.2015 ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_8 повідомлено про проведення слідчого експерименту за їх участю 05.12.2015 о 18 год. 00 хв. По прибуттю на місце проведення слідчих експериментів в с. Привітне, Золотоніського району, Черкаської області зібрано свідків, потерпілого, підозрюваного та захисника підозрюваного, понятих, де ОСОБА_7 повідомив, що проведення слідчого експерименту унеможливлюється через поломку комбайна, яка у короткий відрізок часу не може бути усунута. Даний факт зафіксовано на відеокамеру, про що мається відеозапис. Крім того свідки ОСОБА_43 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виявили бажання написати власноручно заяви про небажання в подальшому проведенні слідчих дій з ОСОБА_7 , у зв`язку із неодноразовими викликами їх для проведення слідчих експериментів, які протягом 5 разів так і не відбулися;
- протоколу огляду предмету від 07.12.2015, яким зафіксовано огляд CD-R диску на якому міститься папка з підписом «Слідча дія з підозрюваним ОСОБА_7 в с. Привітне» з відео-файлом HDV 0386 про неможливість проведення слідчого експеримену 05.12.2015, який постановою від 07.12.2015 визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження;
-заяв ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про відмову від подальшої участі у проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_7 , через неодноразову неявку останнього;
- заяви потерпілого ОСОБА_9 01.10.2015 про долучення до матеріалів кримінального провадження ДВД диск із фото та відеозаписом конфлікту, який стався навесні 2013 року на полі між ним та ОСОБА_7 , огляд якого цього ж дня оформлено відповідним протоколом, а у подальшому визнано речовим доказом і долучено до матеріалів кримінального провадження;
Місцевим судом переглянуто речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження: відеозапис №1, яким зафіксовано спір між ОСОБА_7 і ОСОБА_9 щодо належності земельної ділянки, орендованої останнім; відеозапис №2 - файл з відеозаписом слідчого експерименту від 06.07.2015 за участю потерпілого ОСОБА_9 , яким зафіксовано, як представник ПП «Землемір» показує межі земельної ділянки по вже встановленим межовим знакам, яку орендує потерпілий ОСОБА_9 в межах Привітненської сільської ради Золотоніського району Черкаської області; відеозапис №3 - файлу з відеозаписом про неможливість проведення слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у зв`язку з несправністю комбайну «Нива- СК5», належного ОСОБА_7 .
Наведені докази, які були предметом ретельної перевірки суду першої інстанції, спростовують твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що інкримінованого правопорушення він не вчиняв, кукурудзу потерпілого не викрадав.

Зокрема, колегія суддів вважає встановленим той факт, що за договором оренди у тимчасовому користуванні потерпілого ОСОБА_9 перебувала земельна ділянка в адміністративних межах Привітненської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, де навесні 2013 він посіяв кукурудзу. До цього дану земельну ділянку обробляв обвинувачений ОСОБА_7 . З приводу переходу права користування земельною ділянкою в адміністративних межах Привітненської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 мав місце конфлікт. З показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 слідує, що 20.10.2013 комбайн ОСОБА_7 на полі, яке раніше обробляв останній, а у 2013 році, як їм стало відомо пізніше - ОСОБА_9 , збирав кукурудзу. Дану кукурудзу вивозила з поля ОСОБА_19 на тракторці, про що вказують показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Підстав вважати, що докази, покладені судом в основу обвинувального вироку, не відповідають ст.ст. 85, 86 КПК України в частині їх відповідності критеріям належності та допустимості, під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення не здобуто.

Твердження захисника ОСОБА_8 про недопустимість як доказів показань потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , допит яких судом першої інстанції проведено з порушенням ч. 2 ст. 352 КПК України, без приведення до присяги, визнаються необґрунтованими.

Статтями 352, 353 КПК України встановлено порядок отримання показань свідка, потерпілого шляхом допиту, в тому числі щодо обов`язку приведення їх до присяги.

Згідно журналів судових засідань наявних в матеріалах кримінального провадження, 09.07.2020 в судовому засіданні допитано потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_44 , ОСОБА_14 , ОСОБА_45 , ОСОБА_12 , а 07.08.2020 ОСОБА_11 .

Перед допитом свідків ОСОБА_44 , ОСОБА_14 , ОСОБА_45 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 головуючим суддею у повній мірі виконано вимоги ч. 1 ст. 352 КПК України, а також приведено їх до присяги, тобто виконано вимоги ч. 2 наведеної статті. Перед допитом потерпілого ОСОБА_9 головуючим суддею також дотримано положення ст.ст. 352, 353 КПК України, в тому числі в частині приведення останнього до присяги.

Посилання захисника на ненадання органом досудового розслідування оригіналів документів щодо встановлення меж земельної ділянки орендованої ОСОБА_9 , колегія суддів визнає безпідставними, з огляду на те, що за змістом ч. 4 ст. 99 КПК України, дублікат документа (документ, виготовлений таким самим способом, як і його оригінал), а також копії інформації, що міститься в інформаційних (авторизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа. При цьому враховується, що ч. 6 ст. 99 КПК України передбачена можливість надання сторонами кримінального провадження витягів, компіляцій, узагальнень документів, які незручно повністю досліджувати в суді, які надаються за вимогою суду у повному обсязі.

Дійсно в матеріалах кримінального провадження наявні копії технічної документації ПП «ЗЕМЛЕМІР» щодо встановлення меж земельної ділянки орендованої ОСОБА_9 , на які в обвинувальному вироку міститься посилання. Дані копії підшиті на 32 аркушах та скріплені печаткою Державного агентства земельних ресурсів України ГУ Держземагенства у Черкаській області Управління Держземагенства у Золотоніському районі Черкаської області. В ході судового слідства в кримінальному провадженні сторона захисту не піддавала сумнівам достовірність даних документів і не порушувала питання про надання їх оригіналів.

Звертається також увага на те, що дана технічна документація підтверджує лише межі земельної ділянки орендованої ОСОБА_9 , що в даному провадженні не оспорюється, і будь-яким чином не впливає на обсяг пред`явленого ОСОБА_46 обвинувачення і кваліфікацію його дій.

Щодо невиконання органом досудового розслідування ухвали слідчого судді

Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.10.2015, колегія суддів виходить з наступного.
Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.10.2015 зобов`язано слідчого СВ Золотоніського MB УМВС України в Черкаській ОСОБА_40 у кримінальному провадженні № 0001629 провести слідчу дію - слідчий експеримент, в ході якого відтворити обстановку та обставини події, що за версією слідства трапилася 20 жовтня 2013 року в період часу з 01 години 00 хвилини до 06 години 00 хвилин в адміністративних межах Привітненської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, коли ОСОБА_7 з використанням комбайну «Нива СК-5» нібито зібрав рослини кукурудзи із земельної ділянки площею 2, 2 га, яка перебуває в оренді у ОСОБА_9 , а також перевірити можливість свідків, за існуючих на час події погодніх умов та умов видимості, побачити працюючий в полі комбайн та розпізнати ОСОБА_7 . Даних про виконання ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.10.2015, стороною обвинувачення не надано.
Разом з цим, матеріали кримінального провадження містять дані про те, що слідчим вживалися заходи для виконання ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.10.2015, повідомлялись ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 та свідки про час і місце проведення слідчих експериментів, які у запланований час не проведені через технічний стан комбайна про що повідомляв ОСОБА_7 , в тому числі на відеозапис слідчої дії. У подальшому, через неодноразове не проведення слідчих експериментів з вини ОСОБА_7 , свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 написали письмові відмови від подальшої участі у проведенні слідчих експериментів.
Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 безпосередньо допитані судом вказали, що саме комбайн ОСОБА_7 працював на полі 20.10.2013, де була посаджена кукурудза, як вони потім дізнались ОСОБА_9 . В цей же період свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 бачили, як дружина ОСОБА_7 тракторцем везла кукурудзу з місця, де працював комбайн.
Вказані свідки в ході їх допиту судом першої інстанції, окрім свідка ОСОБА_13 , вказували на те, що впізнали комбайн ОСОБА_7 за наявними «жалюзями» на кабіні водія. Наявність «жалюзів» не заперечував сам обвинувачений з моменту придбання комбайну і на час судового розгляду.

Крім того свідок ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , як вбачається з протоколів пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 28.01.2014, 08.09.2015, впізнали на фотознімках комбайн ОСОБА_7 , зазначивши що саме його комбайн вони бачили 20.10.2013 на полі, який збирав кукурудзу.

Пред`явлення речей для впізнання проводиться за правилами ст. 229 КПК України. Даною статтею дійсно прямо не передбачена можливість проведення впізнання речі за її фотознімками чи відеозаписом. Разом з цим, на думку колегії суддів, проведена за участю свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 слідча дія впізнання комбайна за фотознімками, проведена відповідно до положень ст. 229 КПК України, не суперечить загальним засадам процесуального закону.

Колегія суддів погоджується з посиланнями суду першої інстанції про відсутність підстав не приймати до увагу показання свідка ОСОБА_47 з підстав наявного між ним та ОСОБА_7 конфлікту, що мав місце влітку 2014 року, про що також посилається захисник в апеляційній скарзі, оскільки вказаний свідок безпосередньо допитаний судом щодо обставин, які йому відомі, а його показання узгоджуються з показаннями інших свідків у провадженні, зокрема, свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , у яких не було конфлікту з обвинуваченим. Крім того, як вбачається з журналу судового засідання, перед допитом, свідок ОСОБА_48 судом попереджений, в тому числі, про відповідальність за дачу неправдивих показань.

Показання свідка ОСОБА_19 про те, що у ніч з 19 на 20.10.2013 ОСОБА_7 перебував з нею вдома судом обґрунтовано оцінено критично, оскільки даний свідок є зацікавленою в провадженні особою так як перебувала в шлюбі з обвинуваченим і вела з ним спільне господарство. Хоча шлюб між ОСОБА_19 та ОСОБА_7 станом на 2017 рік розірвано, це не вказує на відсутність у неї будь-якої зацікавленості у вирішенні кримінального провадження. Більш того, допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вказували на те, що бачили свідка ОСОБА_19 біля місця події 20.10.2013 в час, коли на полі працював комбайн ОСОБА_7 .

Колегія суддів визнає доречними доводи захисника про те, що показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 щодо перенесення кукурудзи на горище гаража ОСОБА_7 про походження якої їм нічого не відомо, самі по собі не свідчать про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , однак у сукупності з іншими доказами, вказують на те, що кукурудза яка ними переносилась була викрадена у ОСОБА_9 20.10.2013. Щодо тієї обставини, на яку посилається захисник, про те, що в період перенесення ними змолоченої кукурудзи ОСОБА_19 не було вдома, оскільки 09.11.13 вона зломала руку, тому переносилась не кукурудза ОСОБА_9 , яка на той час вже була б непридатна, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що момент змолочення кукурудзи і її перенесення на горище у часі міг не збігатися.

План-схема земельної ділянки, що є додатком до протоколу допиту свідка ОСОБА_14 і , яку сторона захисту просить визнати неналежним доказом, з огляду на її не засвідчення належним чином, суд апеляційної інстанції визнає допустимим доказом, так як план-схема є додатком до протоколу допиту свідка ОСОБА_14 про що нею зазначено власноручно у самому протоколі. Джерело походження і достовірність занесених до плану-схеми даних в ході його дослідження в судовому засіданні учасниками кримінального провадження не оспарювалось, тому мета визначена ч. 3 ст. 105 КПК України щодо надійного збереження додатків до протоколів, дотримана.

Посилання захисника на недотримання органом досудового розслідування вимог ст. 290 КПК України в частині не відкриття стороні захисту 3 оптичних дисків з відеозаписами на стадії закінчення досудового розслідування, колегія суддів приймає до уваги, однак враховує і те, що у 2018 році під час судового розгляду Золотоніським міськрайонним судом, дані відеозаписи були відкриті стороні захисту, про що не заперечується захисником ОСОБА_8 .

Наразі, колегією суддів в ході апеляційного перегляду судового рішення щодо ОСОБА_7 не встановлено обставин, які б свідчили про помилковість висновків суду першої інстанції та наявність підстав для закриття кримінального провадження щодо останнього, як того вимагає в апеляційній скарзі сторона захисту.

За клопотанням учасників судового провадження відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Зокрема, захисник в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду просив повторно допитати обвинуваченого, свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та дослідити письмові докази в кримінальному провадженні. Разом з цим обґрунтування такого повторного дослідження доказів стороною захисту фактично зводиться до необхідності надання їм апеляційним судом іншої юридичної оцінки.

З огляду на наведене, передбачених законом підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 про повторне дослідження доказів у даному кримінальному провадженні колегією суддів не встановлено та відмовлено в його задоволенні, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 30.05.2019 № 572/843/17 від 30.05.2019, згідно якої сам по собі факт непогодження з висновками суду першої інстанції не є підставою для повторного дослідження доказів.

Вирішуючи питання про достатність призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить з положень ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, на виконання вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого, який за місцем проживання характеризується з негативної сторони, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, при невстановленні обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що його обтяжують, і обгрунтовано призначив покарання в межах санкції статті КК України у виді обмеження волі.
На думку колегії суддів, саме покарання ОСОБА_7 у виді обмеження волі на визначений судом строк, відповідає загальним засадам призначення покарання, його меті, не становить «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідає справедливому балансу між загальними інтересами суспільства, та вимогами захисту основоположних прав особи.

Звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі у зв`язку із закінченням строків давності узгоджується з положеннями ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України і, на думку суду апеляційної інстанції, є обґрунтованим.

Колегія суддів цілковито погоджується із частковим задоволенням судом першої інстанції цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 22891 грн. 58 коп., який вирішено з урахуванням положень ст.ст. 127, 129 КПК України, ст.ст. 22, 1166 ЦК України, вважаючи суму присуджену до відшкодування такою, що доведена матеріалами кримінального провадження. Зокрема, відповідно до довідки Управління агропромислового розвитку Золотоніської РДА №122 від 13.03.2015, урожайність кукурудзи станом на 2013 рік становила 56,7 центнерів з гектара, а середня ціна реалізації кукурудзи за січень-вересень 2013 року - 1561 грн.10 коп. за тонну. Відомості щодо ціни реалізації тонни кукурудзи, наведені в довідці від 13.03.2015, є достатніми для обрахунку суми спричиненої потерпілому шкоди за відсутності потреби призначення відповідної експертизи, на що посилається сторона захисту.
Разом з цим, колегія суддів приходить до висновку про недотримання судом вимог розумності та справедливості при визначенні суми моральної шкоди, що належить до відшкодування на користь потерпілого ОСОБА_9 .

Частиною 3 та 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою розуміються витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунка, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації в редакції засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілим ОСОБА_9 заявлено до ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування 50 000 грн. моральної шкоди, який 11.06.2018 збільшено до 100 000 грн.

Визнаючи розмір заподіяної потерпілому моральної шкоди, місцевий суд частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_9 і стягнув з ОСОБА_7 на його користь 25 000 грн. у зв`язку з тривалими душевними стражданнями потерпілого, яких він зазнав у зв`язку із викраденням його майна.

Колегія суддів погоджується з тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 вчинених у 2013 році, пов`язаних з викраденням майна ОСОБА_9 , останньому завдано тривалих душевних страждань, що вплинуло на його повсякденне життя. Разом з цим, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни вироку суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову шляхом зменшення розміру моральної шкоди, який підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 у рахунок відшкодування моральної шкоди до 10 000 грн., вважаючи визначений розмір відшкодування таким, що відповідає принципам розумності, співмірності та справедливості.

Підстав для скасування вироку суду першої інстанції, передбачених ст. 409 КПК України, в тому числі із закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України, колегіє суддів під час апеляційного перегляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п. 2 ч. 1 ст. 407, ст. 409, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині розв`язання цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 .

Зменшити суму стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 з 25 000 грн. до 10 000 грн.

У решті вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Головуючий

Судді