Справа № 157/1526/20
Провадження №1-кс/157/402/20
УХВАЛА
іменем УКРАЇНИ

10 листопада 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Камінь-Каширського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 листопада 2020 року за № 0000413, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Воловець Воловецького району Закарпатської області, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без освіти, не одружений, не працевлаштований, раніше судимий: вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 травня 2011 року за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі, 10 листопада 2016 року умовно-достроково звільнений на підставі ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 2 листопада 2016 року на строк не відбутого покарання - 10 місяців та 23 дні,

підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив

Слідчий СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів. В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та вчинив новий умисний злочин, а саме, 6 листопада 2020 року близько 21 години, знаходячись у будинку по АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, ногами умисно наніс декілька ударів по тулубу своєї співмешканки ОСОБА_7 , внаслідок чого заподіяв останній тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота, травматичного розриву селезінки, масивної крововтрати, від яких остання ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 20 год. 50 хв. померла. Своїми умисними протиправними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілої, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України. 10 листопада 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені зазначеного злочину, і, будучи допитаним якості підозрюваного, ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що 6 листопада 2020 року близько 21 год. знаходився разом із своєю співмешканкою ОСОБА_7 у будинку за місцем проживання, під час розмови у них виник словесний конфлікт, в ході якого він наніс потерпілій декілька ударів коліном в ділянку живота та спини в той час, коли та лежала на матраці в одній із кімнат, після цих ударів потерпіла стала скаржитись на сильну ріжучу біль в області живота, однак все ж в подальшому заснула, а 8 листопада 2020 року її забрала карета швидкої медичної допомоги до районної лікарні. Винуватість підозрюваного у вчиненні вказаного злочину підтверджується також зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_9 , з яких вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 , яка є її рідною сестрою і проживає в своєму будинку разом із співмешканцем ОСОБА_5 , 6 листопада 2020 року близько 15 год. була без будь-яких тілесних ушкоджень, а уже 7 листопада 2020 року в ранню пору доби її сестра ОСОБА_7 розповіла їй, що ввечері 6 листопада 2020 року ОСОБА_5 почав її сильно бити ногами та колінами в ділянку живота, спини та грудної клітини, від чого у неї болить живіт; показаннями свідка ОСОБА_10 , з яких вбачається, що 7 листопада 2020 року вночі до неї додому приходила ОСОБА_7 за таблетками від болю у животі, а зранку остання їй розповіла, що ці болі виникли внаслідок побиття її співмешканцем ОСОБА_5 ; показаннями свідка лікаря-хірурга КНП «Камінь-Кашисрької ЦРЛ» ОСОБА_11 , який показав, що 8 листопада 2020 року близько 19 год. прооперував потерпілу ОСОБА_7 , яку доставили до реанімаційного відділення із діагнозом тупа травма живота, крововилив в черевну порожнину та розрив селезінки, і під час проведення операції останній було видалено селезінку та згустки крові із порожнини, а перед операцією ОСОБА_7 повідомляла, що тілесні ушкодження їй наніс співмешканець ОСОБА_5 ; показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , у присутності яких потерпіла ОСОБА_7 , перебуваючи у реанімаційному відділенні КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ», розповіла, що 6 листопада 2020 року у вечірню пору в будинку за місцем проживання її побив співмешканець ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність. Підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, відбував покарання у місцях позбавлення волі, не одружений, на утриманні нікого не має, у нього відсутнє постійне місце проживання та реєстрації, він офіційно не працевлаштований, ніде не навчається, що свідчить про відсутність будь-яких соціальних зв`язків. Зазначені обставини у сукупності свідчать про вперте небажання ОСОБА_5 дотримуватись правил та норм поведінки в суспільстві, відсутність моральних якостей та психологічних установок на дотримання вимог діючого правопорядку, його впевненість у безкарності своїх дій та про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, що ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення насильницького та корисливого характеру, переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, впливати на потерпілого та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вказаним ризикам. Лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Про наявність ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні свідчить те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи свою причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, з метою уникнення покарання, може схиляти свідків до зміни наданих показань шляхом залякування чи іншого примусу. Про наявність ризику щодо вчинення іншого кримінального правопорушення свідчить той факт, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення вчинене під час не знятої та не погашеної в законному порядку судимості, а також у Ковельському районному судді Волинської області здійснюється розгляд кримінального провадження про його обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Вказані обставини свідчить, що останній вперто не бажає ставати на шлях виправлення та продовжує вчиняти кримінальні правопорушення. Застосування особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 не може запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам. Особиста порука не може бути застосована відносно підозрюваного тому, що особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути обраний, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства. Цілодобовий домашній арешт не може бути застосований, оскільки у підозрюваного відсутнє постійне місце проживання, а його обрання дозволить підозрюваному зустрічатись та схиляти свідків до зміни наданих показань під приводом примусу, покинути місце проживання, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів підтримали повністю з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечили, пояснили, що підозрюваний не має наміру переховуватися від органів досудового слідства і суду, відсутні підстави вважати, що останній зможе впливати на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення, і просили застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою фактичного місця проживання останнього: АДРЕСА_1 та з можливістю у визначений час займатися підзаробітками по місцю неофіційного працевлаштування.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора та пояснення підозрюваного і його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність у нього судимостей.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто у вчинені умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

Обґрунтованість підозри підтверджується наявністю вагомих доказів, а саме, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які дали показання про обставини отримання потерпілою ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, що стали їм відомо зі слів останньої за її життя та у зв`язку з виконанням професійних обов`язків, протоколом огляду предметів від 9 листопада 2020 року, згідно з яким було оглянуто відеозапис з фіксацією дачі потерпілою ОСОБА_7 за життя показань про обставини вчинення відносно неї злочину ОСОБА_5 .

Як вбачається з матералів клопотання до ЄРДР за повідомленням працівників медичного закладу 8 листопада 2020 року були внесені відомості за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 121 КК України про те, що 6 листопада 2020 року близько 21 год. ОСОБА_5 , знаходячись у будинку по АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, ногами умисно наніс декілька ударів по тулубу своєї співмешканки ОСОБА_7 , внаслідок чого заподіяв останній тяжкі тілесні ушкодження у вигляді розриву селезінки із внутрішньою кровотечею, і як наслідок оперативного видалення цього органу, від яких потерпіла ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у реанімаційному відділенні КНП «Камінь-Каширської ЦРЛ».

10 листопада 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме про те, що він підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого. Як повідомив у судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підозрюваному, який без освіти, не вміє читати та писати, було оголошено повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного злочину у його (захисника) присутності, як і клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , належить до категорії тяжких злочинів, за вчинення цього злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Сама по собі тяжкість злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, в той же час суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину фактично визнає частково, стан здоров`я останнього задовільний, останній проживає у житловому будинку, який йому не належить на праві власності, за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів клопотання вбачається і те, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, за що відбував покарання у місцях позбавлення волі та був умовно-достроково звільнений, він офіційно не працевлаштований та не має зареєстрованого місця проживання, після звільнення з місць позбавлення волі тимчасово, як він пояснив у судовому засіданні до 2017 року, проживав у с. Зелена, Ковельського району.

Підозрюваний не одружений, інших утриманців у нього немає, його батьки проживають у Закарпатській області, а близькі родичі на території Камінь-Каширського району у нього відсутні, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків в місці його фактичного проживання.

З врахуванням зазначених обставин у сукупності з вагомістю доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри, і суворістю передбаченого покарання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність високого ступеня ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з чим клопотання слідчого належить задовольнити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням обсягу проведення необхідних слідчих дій, на строк 60 днів.

Більш м`які запобіжні заходи, зокрема, у вигляді домашнього арешту, з урахуванням зазначених обставин, не зможуть дієво запобігти вказаному ризику.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, тому з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, підстави для визначення розміру застави відсутні.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183-184, 193-194, 196-197, 205, 369 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити повністю.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 10 год. 8 січня 2021 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 10 листопада 2020 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному та його захиснику, прокурору та слідчому.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1