УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/16934/20

Провадження №: 1-кс/755/5372/20

"25" листопада 2020 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 09.09.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України, установив:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
Старший слідчий Дніпровського УП ГУНП в м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , звернулися до слідчого судді з цим клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, яке умотивували дійсністю у провадженні обставин визначених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. ст. 177, 184 КПК України.
Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження
Слідчим відділом Дніпровського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000130 від 09.09.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час в ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичного засобу метадон на території м. Києва.
Так, 24.09.2020 ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконний збут наркотичного засобу, домовилась з особою, яка співпрацює з правоохоронними органами на основі конфіденційного співробітництва зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , про збут останньому наркотичного засобу - метадон, за грошові кошти в сумі 400 грн.
В подальшому, 24.09.2020 року приблизно о 12 годині 35 хвилин, у службовому кабінеті № 203 Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, згідно постанови про проведення негласної слідчої розшукової дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - метадон, працівниками поліції, у присутності двох понятих, ОСОБА_7 , було вручено грошові кошти в сумі 400 гривень, для проведення оперативної закупки наркотичного засобу - метадон, у ОСОБА_5 .
Крім того, ОСОБА_7 була вручена чоловіча сумка, обладнана аудіо-відео пристроєм для фіксації події.
В подальшому, 24.09.2020 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут наркотичного засобу - метадон, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , знаходилась за адресою: АДРЕСА_1 , де чекала на останнього.
В цей же день, а саме 24.09.2020 приблизно о 13 год. 25 хв. за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 23/16, ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 , грошові кошти у сумі 400 гривень, які йому були видані для проведення оперативної закупки, в свою чергу ОСОБА_5 , взяла грошові кошти в сумі 400 гривень та передала ОСОБА_7 блістер без будь якого маркування, всередині якого знаходяться чотири таблетки білого кольору, з частковим написом «Дон 3Н», що містять у своєму складі наркотичний засіб метадон.
В подальшому, 24.09.2020 року в період часу з 13 години 40 хвилин по 14 годину 00 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Космічна, 5, під час огляду місця події ОСОБА_7 надав для вилучення блістер без будь якого маркування, всередині якого знаходяться чотири таблетки білого кольору, з частковим написом « Дон 3Н», що містять у своєму складі наркотичний засіб метадон масою 0,080 г., який останній придбав у ОСОБА_5 , під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - оперативна закупка.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-20/47116-МРВ від 03.11.2020 року
1. Надані на дослідження чотири таблетки білого кольору круглої форми з плоскими поверхнями з рискою з однієї сторони містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон).
Загальна маса метадону (фенадону) в наданих на дослідження чотирьох таблетках становить 0,080 г.
Метадон, згідно з Постанови КМУ від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є наркотичним засобом.
Крім того, встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час в ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на повторний незаконний збут наркотичного засобу метадон на території м. Києва.
Так, 23.11.2020 ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на повторний незаконний збут наркотичного засобу, домовилась з особою, яка співпрацює з правоохоронними органами на основі конфіденційного співробітництва зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , про повторний незаконний збут останньому наркотичного засобу - метадон, за грошові кошти в сумі 300 грн.
В подальшому, 23 листопада 2020 року приблизно о 06 годині 45 хвилин, у службовому кабінеті № 203 Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, згідно постанови про проведення негласної слідчої розшукової дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - метадон, працівниками поліції, у присутності двох понятих, ОСОБА_7 , було вручено грошові кошти в сумі 300 гривень, для проведення оперативної закупки наркотичного засобу - метадон, у ОСОБА_5 .
Крім того, ОСОБА_7 , була вручена чоловіча сумка, обладнана аудіо- відео пристроєм для фіксації події.
Після цього, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторний незаконний збут наркотичного засобу - метадон, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , де чекала на ОСОБА_7 .
В подальшому, 23.11.2020 року приблизно о 07 годині 12 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторний незаконний збут наркотичного засобу - метадон, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , знаходилась за адресою: м. Київ, вул. Юності, 14.
При зустрічі, ОСОБА_7 , передав ОСОБА_5 , грошові кошти у сумі 300 гривень, які йому були видані для проведення оперативної закупки, в свою чергу ОСОБА_5 , взяла грошові кошти в сумі 300 гривень та повторно передала ОСОБА_7 блістери, всередині яких знаходяться три таблетки білого кольору, з частковим написом «Дон 3Н», що містять у своєму складі наркотичний засіб метадон, тим самим вчинила повторний незаконний збут.
В подальшому, 23.11.2020 року в період часу з 07 години 21 хвилин по 07 годину 36 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Юності, 14, під час огляду місця події ОСОБА_7 надав для вилучення блістер без будь якого маркування, всередині якого знаходяться три пігулки білого кольору, з частковим написом «Дон 3Н», що містять у своєму складі наркотичний засіб метадон, який ОСОБА_5 повторно незаконно збула останньому під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії оперативна закупка.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, українка, громадянка України, тимчасово не працююча, заміжня, з середньою освітою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судима.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого їй правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду грошових коштів, протоколом огляду місця події, висновками експертів, протоколами проведення оперативних закупок, протоколами огляду купців, протоколом обшуку, протоколами допитів свідків, рапортами працівників поліції, протоколами про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж згідно ухвали слідчого судді Київського апеляційного суду.
Враховуючи викладене, підвищена суспільна небезпека злочину у вчиненні якого на цей час підозрюється ОСОБА_5 , полягає в тому, що злочини в сфері незаконного обігу психотропних речовин посягають на правовий режим обігу, а додатковим об`єктом кримінально-правової охорони є здоров`я населення.
Враховуючи викладене, на даний час існують наступні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:
- п.1 ч.1 ст.177 КПУ України підозрювана ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість злочину у вчиненні якого вона на цей час підозрюється, а саме у вчиненні тяжкого злочину за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження. Враховуючи, спосіб зберігання та збуту наркотичного засобу встановлено, що ОСОБА_5 , ретельно приховувала свою злочинну діяльність, вчинила тяжкий злочин з прямим умислом, усвідомлював суспільну небезпеку вчиненого діяння та не бажав його викриття правоохоронними органами.
- п. 2 ст. 177 КПК України - підозрювана ОСОБА_5 , може знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки, що на цей час органом досудового розслідування не виявлено всі можливі місця зберігання наркотичних засобів. Тому, перебуваючи на свободі, підозрювана ОСОБА_5 , може знищити решту заборонених до обігу речовин, які на цей час не виявлені та не вилучені органом досудового розслідування.
- п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - підозрювана ОСОБА_5 , з метою уникнення покарання за кримінальне правопорушення в якому вона на цей час підозрюється може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Враховуючи те, що в ході проведення обшуків були залучені поняті та підозрюваній надані копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних на думку сторони обвинувачення підозрюваний може незаконно впливати на зазначених свідків з метою зміни показів останніми в ході досудового розслідування та судового розгляду.
Також, на цей час триває виконання судових експертиз по решті вилучених в ОСОБА_5 , речовин, тому будучи обізнаним про експертну установу експертам якої доручено проведення відповідних експертиз остання може незаконно впливати на зазначених експертів з метою дачі ними завідомо неправдивих висновків.
- п. 4 ч.1 ст.177 КПК України підозрювана ОСОБА_5 , може перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином. Так, враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_5 , є лише складовою частиною добре налагодженої злочинної мережі збуту наркотичних засобів на території України, будучи усвідомленим про наявні шляхи постачання та подальші шляхи збуту наркотичного засобу, перебуваючи на свободі остання може перешкоджати органу досудового розслідування встановлювати інших можливих співучасників, зокрема організаторів злочинної діяльності пов`язаної з поширенням незаконної пропозиції наркотичних засобів на території міста Києва.
- п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України - підозрювана ОСОБА_5 , може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки не має стабільного джерела прибутку та свої матеріальні потреби намагається задовольнити злочинним шляхом, що й стало причиною вчинення ним вказаного злочину.
Враховуючи викладене, менш суворі запобіжні заходи будуть не достатніми для забезпечення належної кримінально-процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 , та запобігання зазначеним ризикам.
При визначенні в порядку ст.ст. 182, 183 КПК України розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, враховуючи ризики, наведені в клопотанні, заявник просить визначити заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Отже, беручи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання від 6 до 10 років позбавлення волі, може впливати на свідків та експертів, знищити, сховати або спотворити речові докази, перешкоджати встановленню співучасників, заміжня, не працевлаштована, тобто не має постійного джерела отримання доходу на своє утримання, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Позиція сторін
У судовому засіданні прокурор групи прокурорів прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, з підстав викладених у його мотивувальній частині, у т.ч. з урахуванням того, що обставини визначені у п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. ст. 177, 184 КПК України є дійсними.
Сторона захисту заперечували проти застосування заходу забезпечення кримінального провадження відносно підозрюваної у розрізі не доведення, на їх переконання обставин регламентованих п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Щодо ризиків, то захист зауважив на тому, що стороною обвинувачення вони не є доведеними у дійсності та обумовлюються припущеннями учинення певних дій, а не фактами.
Сторона захисту та підозрювана просили, застосувати до останньої більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася у ракурсі встановлених обставин із даного питання
Слідча суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Так, останній (порядок) визначає, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При цьому, порядок, встановлений КПК України (процесуальний порядок, форма, процедура), як певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (Верховний суд України постанова від 16.03.2017 у справі № 671/463/15-к), з питання порушеного заявниками у даному зверненні (застосування запобіжного заходу) регламентує таке.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. (ч. 3 ст. 132 КПК України), відповідно останні застосовуються тільки при дійсності цих даних.
Метою застосування запобіжного заходу, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний, згідно ст. 178 КПК України, оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу, згідно ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.
Урахуванням того, що в цій ситуації відносно підозрюваної установлено такі дані, як-то: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, українка, громадянка України, тимчасово не працююча, заміжня, з середньою освітою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судима.
Установлено, що підозрювана на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи її віку та статусу, прийнятну репутацію.
Підозрюваній у цьому провадженні повідомлено про підозру у вчиненні незаконного збуту наркотичного засобу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, у вчиненні незаконного збуту наркотичного засобу, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно, аналізуючи указані фактори у цьому провадженні слідча суддя ураховує, що застосування до підозрюваної будь-якого запобіжного заходу першочергово передбачає наявність обґрунтованої підозри.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України), а відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).
Тобто, вимога щодо розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином; вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
З урахуванням того, що (1) докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (див. постанову ККС ВС від 28.03.2019 у справі № 154/3213/16), у той час, як процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК України ), а (2) слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Проаналізувавши долучені до даного клопотання документи за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, слідча суддя вважає, що наявні у провадженні фактичні дані, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази, документи, висновки експертів) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, у якому їй повідомлено про таку підозру, оскільки в своїй сукупності указують на існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця підозрювана, могла вчинити правопорушення.
Уважати підозру явно не прийнятною, не дивлячись на пояснення захисту, усе ж таки не можливо, так як, на їх противагу стороною обвинувачення надано не менш важливі дані (протоколи слідчих дій, висновки експертів та ін.) та які усе ж таки указують на те, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, у той, час як оцінка наданих доказів, з точки зору їх належності та допустимості, не у питанні вірогідності причетності особи до певного діяння, а наявності факту вини, має бути забезпечена судом.
Адже факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Щодо ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, то слід відмітити метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам, у той час, як підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Зазначений стандарт доказування (переконання) Суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваної.
Та з його урахуванням слідчий суддя погоджується з висновком про наявність ризику впливу на свідків.
Оцінюючи наявність цього ризику (вплив на свідків) у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та уважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрювана не будучи обмеженою у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочинів у яких остання підозрюється, вона може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Тим самим, наявності ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Реальним на переконання слідчого судді є і ризик переховування, адже наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)), а у даному конкретному випадку, такий ризик є обґрунтованим, оскільки він належним чином умотивований слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема такий (ризик) є дійсним не тільки, однак у тому числі і в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Дійсним є такий ризик і у розрізі того, що перебуваючи на свободі будучи обізнаною з санкцією статті, яка їй інкримінується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
З цих же передумов (орієнтирів) що і ризик втечі реальними (дійсними) є ризики визначені п. п. 2,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, щодо ризику вчинення інших злочинів слід відмітити, що при його оцінці слідчим суддею суворість передбаченого покарання виступає суттєвим елементом, зокрема такий (ризик) є дійсним не тільки, однак у тому числі і в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, та у розрізі того, що уже в цей час останній повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного злочину.
Як наслідок є дійсними обставини визначені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Відповідно ж до ст. 194 КПК України наявність ризику є підставою для застосування запобіжного заходу, а тому визначаючись з тим, який саме запобіжний захід на даному етапі у кримінальному провадженні убезпечить від його настання, слідчий суддя ураховує таке.
Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана при застосуванні до неї більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на неї процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
З огляду на викладене слідчий суддя у ракурсі установлених фактичних обставин уважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є достатнім заходом забезпечення кримінального провадження, таким, потреба у застосуванні якого, на сьогодні є дійсною, та сприймає його застосування, як доречне (слушне) в цей час, адже саме він (1) буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та (2) зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК України, та які були встановлені судом.
У ході даного розгляду не установлено факту того, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам.
Адже, дійсно тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте санкція статті за якою особу повідомлено про підозру в цій ситуації в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під вартою.
За таких обставин, слідча суддя, враховує той факт, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, уважає за доречне застосувати відповідний запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Визначаючи строк дії такого типу заходу забезпечення кримінального провадження слідча суддя ураховує, що відповідно до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
У цій ситуації, особу затримано, згідно протоколу затримання 23.11.2020, а тому указаний запобіжний захід підозрюваній слід визначити, відповідно до ст. 197 КПК України, у межах 60 днів, а саме до 20.01.2021.
Також, на виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, яка регламентує, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, у провадженні слід визначити відповідну заставу.
При визначенні її (застави) розміру слідчий суддя виходить з наступного.
Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави визначається у таких межах … 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Також, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК України; (8) «середовище»; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин; (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.
У контексті обставин цього кримінального правопорушення Суд вважає, що застава в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, здатна буде забезпечити виконання покладених на підозрювану обов`язків та запобігти встановленим ризикам.
Така сума (застави) оцінена враховуючи дані про особу та її поведінку її активи та її взаємовідносини з особами, які мають забезпечити її безпеку, іншими словами, розмір застави обумовлюється судом тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.
Виключних випадків за яких слідчий суддя міг би дійти висновку, що застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят прожиткового мінімуму для працездатних осіб у цій справі не установлено.
Щодо питання доречності покладення обов`язків з числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, то слід відмітити таке.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно з урахуванням установлених обставин цього кримінального провадження на переконання слідчого судді слушним є покладення на підозрювану у разі унесення застави наступних обов`язків: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження; здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Адже саме вони будуть пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваної, у зв`язку з чим не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 1-29, 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 309, 372-376, 395 КПК України, Суд постановив:
клопотання задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах шістдесяти діб, а саме до 20.01.2021.
Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 84 080 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок ТУДСАУ у місті Києві (одержувач - ТУДСАУ у місті Києві, код ЄДРПОУ - 26268059, банк одержувач - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО - 820172, розрахунковий рахунок - № р/р № UA1012089).
Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.
У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого за першою вимогою у рамках цього кримінального провадження та у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:
? прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;
? не відлучатися із населеного пункту м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
? повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;
? здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення, в межах строку досудового розслідування.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваної, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, з урахуванням того, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного у постанові від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18, з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 15:30 год. 27.11.2020.

Слідча суддя Оксана БІРСА