Справа № 339/390/20
У Х В А Л А
07.12.2020 м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали за кримінальним провадженням № 0000487 від 04 червня 2020року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:

27 листопада 2020 року з прокуратури Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України.

27 листопада 2020 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, представника служби пробації.

07 грудня 2020 року ОСОБА_6 подала клопотання про скасування арешту на накладений на автомобіль марки MAN LE180 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на їй праві приватної власності у частині права користування та покласти відповідальність за зберігання зазначеного майна на неї, як власника .
Вимоги клопотання обгрунтовані тим, що 05 червня 2020 року ухвалою Івано-Франківського міського суду накладено арешт із забороною користування та розпорядження на вказаний автомобіль .
Як вбачається з клопотання, підставою для накладення арешту на майно, що воно є доказом по справі, а також те, що по відношенню до даного автомобіля призначено інженерно-транспортну експертизу технічного стану транспортного засобу та транспортно трасологічне дослідження. Під час розгляду клопотання про накладення арешту на вказане майно, ні ОСОБА_6 , ні її представник не були присутні.
Враховуючи те, що слідством, вище вказані експертизи є проведені, висновки експерта знаходяться в матеріалах справи, більше ніяких слідчих дій із даним транспортним засобом проводитись не планується, а сама справа вже розглядається в суді, відомості про причетність власнику майна ОСОБА_6 до злочину в ЄРДР не вносились, автомобіль перебуває під відкритим небом, без належних умов зберігання, що в зимовий період призводить до його знищення, просить задоволити клопотання, оскільки в подальшій забороні користування таким майном не має потреби.
Прокурор, обвинувачений не заперечували щодо задоволення клопотання скасування арешту майна в частині користування ним та покладення відповідальність за зберігання зазначеного майна на власника ОСОБА_6 .
Вивчивши клопотання про часткове скасування арешту, докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до приписів ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно з ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.
Пунктом 1 ч. 6 ст. 100 КПК України передбачено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Стаття 41 Конституції України, передбачає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини зауважив у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005р.) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005р.), що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, а для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008р.).
З долучених до клопотання матеріалів судом встановлено, що 05 червня 2020 року ухвалою Івано-Франківського міського суду наклаладено арешт із забороною користування та розпорядження на автомобіль марки MAN LE180 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали суду, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що вказаний автомобіль відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні та проведення слідчих дій дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
Також суд звертає увагу на те, що мета накладення арешту на майно, а саме питання збереження речового доказу може бути досягнуто шляхом передачі транспортного засобу на відповідальне зберігання особи та його фактичному володінню.
Враховуючи те, що всі необхідні слідчі дії з арештованим майном органом досудового розслідування проведені, чого не заперечував прокурор у судовому засіданні, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту транспортного засобу для власника, який не є обвинуваченим у даному провадженні, строки накладення арешту, то суд вважає можливим змінити місце зберігання транспортного засобу та передати його на відповідальне зберігання власнику майна, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту в цій частині.
На підставі викладеного, керуючись ст.28, 170, 174, 314-317 КПК України, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання ОСОБА_6 про часткове зняття арешту із майна задоволити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 червня 2020 року на автомобіль марки MAN LE180 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 скасувати в частині права користування.
Передати автомобіль марки MAN LE180 реєстраційний номер НОМЕР_1 на відповідальне зберігання на його власника ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1