Справа № 482/1020/18
Номер провадження 1-кп/482/210/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м.Нова Одеса, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000336 від 18.05.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Новоодеського районного суду Миколаївської області із Миколаївського апеляційного суду 13.11.2020 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

20.11.2020 року справу було призначено до підготовчого розгляду .

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд проте приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 219 КК України.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини , жоден невинуватий не був обвинувачений чи засуджений ,жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, що передбачено ст. 2 КПК України.

Відповідно до п. 13 ч. 1ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим уст. 291 КПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Камасінскі проти Австрії» (рішення від 19 грудня 1989 р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд зазначив, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому. Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції ( рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Як вбачається із тексту обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України тобто таємного викрадення майна (крадіжці), вчиненого повторно.

Так у обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_4 в період часу з листопада 2017 року по січень 2018 року, діючи з умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу пройшов на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрав металеву станину для обробки деревини, вартістю 690,00 грн., належну ОСОБА_5 спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 690,00 грн.

Більш точного часу вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення у якому він обвинувачується у обвинувальному акті не вказано.

Разом з тим, ОСОБА_4 27 грудня 2017 року був засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі.

З огляду на вищевказане, конкретизація обвинувачення в частині встановлення часу вчинення ОСОБА_4 злочину у якому він обвинувачується, має суттєве значення для правильного застосування судом закону про кримінальну відповідальність. Зокрема при призначенні покарання для застосування вимог ч.4 ст. 70 КК України, або вимог ст. 71 КК України.

Однак обвинувальний акт не містить належного викладу формулювання обвинувачення, оскільки у ньому не зазначено конкретного часу вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про його невідповідність вимогам п. 5 ч.2 ст.291 КПК України.

До такого ж висновку прийшов Миколаївський апеляційний суд у своїй ухвалі від 05.11.2020 року скасовуючи вирок суду першої інстанції у цьому кримінальному провадженні.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору оскільки він не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314,315 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000336 від 18.05.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, повернути прокурору Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області у зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з моменту оголошення .

Головуючий суддя: ОСОБА_1