Справа № 478/1006/20 Провадження № 1-кп/478/94/2020
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
23 липня 2020 року . Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілого : ОСОБА_4 ,
обвинуваченої : ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ОСОБА_5 26 квітня 2020 року приблизно о 23.00 годині перебувала в будинку свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , разом із своїм співмешканцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин, виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 маючи намір на заподіяння тілесних ушкоджень, схопила правою рукою глиняну тарілку та реалізуючи свій злочинний умисел, завдала йому не менше одного удару тарілкою в область тильної поверхні верхньої третини лівого передпліччя.В результаті чого, ОСОБА_4 отримав легкі тілесні ушкодження, у вигляді: «рани на тильній поверхні верхньої третини лівого передпліччя». Наявна рана є різаною (про що свідчать продовгувата форма рани, її рівні краї та гострі кінці).
Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення (проступок ) передбачений ч. 1 ст.125 КК України, яке виразилося в умисному легкому тілесному ушкодженні .
ОСОБА_5 із запропонованим видом та мірою покарання згодена.
Прокурор у судовому засіданні проти затвердження угоди про примирення не заперечував.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та
обвинуваченою ОСОБА_5 суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Під час судового засідання, встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до проступків .
Обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України , визнала повністю, цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України , наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.
Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 угода відповідає вимогам КПК України , дії обвинуваченої ОСОБА_5 ч. 1 ст. 125 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 угода про примирення від 23.07.2020 року підлягає затвердженню.
Процесуальні витрати у кримінальномупроступку відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винною в скоєні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та, на підставі угоди про примирення від 23.07. 2020 року , призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 ( п`ятсот десять) гривень .
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів усіма учасниками процесу з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя :