Справа №463/7585/20
Провадження №1-кс/463/4230/20
У Х В А Л А
про задоволення скарги
15 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий судя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 03.08.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000627 від 10.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, -
встановив:
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 03.08.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000627 від 10.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. Просить таку скасувати та зобов`язати слідчого визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000627.
Скаргу мотивує тим, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000627 від 10.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, розпочатому по факту нанесення невідомими працівниками поліції 03.06.2020 року близько 19.00 год. в приміщенні ломбарду «Скарбниця», що в м.Івано-Франківськ, вул.Стуса, 17А, а пізніше по дорозі до відділку поліції, тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . Скаржник ОСОБА_3 вважає, що внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення йому було спричинено шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок неправомірних дій працівників поліції йому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою грудної клітки справа, подряпини тім`яної ділянки голови, зсадини вискової ділянки. У зв`язку із чим ОСОБА_3 звернувся до слідчого ТУ ДБР із клопотанням про визнання його потерпілим. В порушення вимог ст.55 КПК України, слідчим 03.08.2020 року повторно відмовлено у визнанні скаржника потерпілим, незважаючи на скасування ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 09.07.2020 року попередньої невмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим. Із зазначеними в оскаржуваній постанові висновками слічого про те, що по справі слідчим призначено судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам Івано-Франківського бюро СМЕ, однак ОСОБА_3 до експертної установи для проходження експертизи, не погоджується та в поданій скарзі зазначив, що експертизу пройшов ще 23.07.2020 року. Натомість слідчий не надає експерту, на вимогу останнього, необхідну медичну документацію і тим самим затягує строки досудового розслідування. Скаржник вважає оскаржувану постанову невмотивованою, а наведеній в ній слідчим обставини надуманими. Зазначені дії слідчого скаржник вважає незаконними, а тому звернувся до суду із скаргою, яку просить задоволити.
До судового засідання від представника скаржника адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд скарги у її та скаржника відсутності, скаргу підтримують в повному обсязі та просять задоволити. Крім того, просила долучити до матеріалів скарги відповідь Івано-Франківського бюро СМЕ, згідно якої вбачається, що судово-медична експертиза ОСОБА_3 завершена, про що складено висновок експерта №341 від 07.07.2020 року. Крім того, 24.07.2020 року експертом затребувано необхідні медичні документи.
Представник Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився. В силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги вважаю, що таку слід задоволити частково виходячи з наступнихпідстав.
Згідно з п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Разом з цим у відповідності до ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Аналізуючи обставини справи на предмет їх обгрунтованості та відповідності положенням ст..55 КПК України, суд приходить до висновку, що слідчим передчасно та без наявності для цього відповідних правових підстав, які були б обґрунтовані відповідними доказами та документами, відмовив ОСОБА_3 у визнанні потерпілим.

Оцінюючи оскаржувану постанову слідчого на предмет її обгрунтованості та відповідності положенням ст.55 КПК України, суд приходить до висновку, що слідчим зроблено формальне посилання, із зазначенням норм чинного КПК України, на відсутність у матеріалах провадження даних про заподіяння ОСОБА_3 шкоди, внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У звязку з цим постанова слідчого підлягає скасуванню.
У вимозі про зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні суд відмовляє, оскільки у відповідності до положень ст.55 КПК України вчинення такої дії не належить до компетенції слідчого судді. Натомість суд зобов`язує слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим.

Керуючись вимогами статей 55,303, 306, 307, 372 КПК України, -
постановив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 03.08.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000627 від 10.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України задоволити частково.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 03.08.2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні №0000627 від 10.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим в кримінальному провадженні №0000627 від 10.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

В решті скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1