В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2020 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тростянець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000085 від 17.06.2020 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поляне Тростянецького району Сумської області, громадянина України, освіта базова вища, працює водієм маршрутного таксі ФОП « ОСОБА_6 », одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 в період часу з травня 2020 року по теперішній час (точної дати та часу у ході розслідування не встановлено), маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, діючи всупереч вимогам чинного законодавства, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення фактично заволодів земельною ділянкою державної форми власності: площею 1,1152 га (угіддя рілля) з кадастровим номером №:00:004:0230, яка розташована з правої сторони автодороги Тростянець-Мезенівка при в`їзді до с. Семереньки Тростянецького району Сумської області, засіявши їх посівом сої.

Так, ОСОБА_4 вчинив самовільне зайняття земельної ділянки особливо цінних земель при наступних обставинах.

В період з травня 2020 року по теперішній час (точної дати та часу у ході розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, діючи всупереч вимогам статей ст.125, ст. 126, п. б) ст.211 Земельного кодексу України, ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення фактично заволодів земельною ділянкою державної форми власності: площею 1,1152 га (угіддя - рілля), яка знаходиться на території Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області і є ділянкою з кадастровим номером №:00:004:0230, здійснивши на ній посів сої.

Згідно інформації начальника відділу в Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером №:00:004:0230 загальною площею 1,1152 га (угіддя-рілля), яка знаходиться на території Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області, використовується за відсутності відповідного рішення про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї.

Згідно інформації відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №830/111-20 від 24.06.2020 на земельній ділянці загальною площею 1,1152 га (угіддя-рілля), яка має кадастровий номер №:00:004:0230 залягають ґрунти агровиробничої групи ґрунтів 41д земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, яка відноситься до переліку особливо цінних груп ґрунтів.

Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земельної ділянки особливо цінних земель.

Під час судового розгляду між сторонами кримінального провадження першим заступником керівника Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду від 26.06.2020 про визнання винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в суді.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання. Своїм підписом обвинувачений, захисник, прокурор підтвердили обізнаність з умовами угоди та наслідками її укладення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, фактичні обставини, викладені у обвинувальному акті не оспорював, просив затвердити угоду, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні угоду при визнання винуватості підтримала, вказала що у її присутності була укладена вказана угода, наслідки укладення і затвердження угоди її підзахисному були зрозумілі.

Прокурор у судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав у повному обсязі, просив її затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_4 злочину суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч.2 ст.197-1 КК України як самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земельної ділянки особливо цінних земель.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, працює, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, має задовільний стан здоров`я, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

До пом`якшуючих покарання обставин, суд, згідно ст. 66 КК України, відносить, щире каяття, добровільне сприяння слідству у розкритті злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами вид та міру покарання, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого і особі винного, а саме враховуючи пом`якшуючі провину обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність завданих збитків та заподіяної шкоди, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно, суд вважає за можливе призначити покарання, не передбачене у санкції частини статті за інкримінований злочин (ст.69 КК України), а саме у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 26 червня 2020 року, укладену між першим заступником керівника Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_4 у місячний строк після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати.
Речовий доказ: земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 1,1152 га, яка має кадастровий номер №:00:004:0230, яка відноситься до особливо цінних ґрунтів 41д, що розташована на території Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області за межами населеного пункту залишити у користуванні Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченим та його захисником вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч.4 ст.394 КПК України.

Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в п.2 ч.4 ст.394 КПК України

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1