Справа № 333/2661/19
Провадження № 1-кп/333/67/21
В И Р О К
Іменем України
14 січня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта - середня, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 24.01.2000 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 142, ч. 1 ст. 229-6, ч. 2 ст. 44 КК України до 3 років з відстрочкою виконання вироку 2 роки;

- 16.01.2003 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 05.07.2007 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 03.11.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 06.07.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 31.01.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. З ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 16.07.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 07.06.2017 року з Оріхівської ВК №88 по відбуттю строку покарання;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України;
В С Т А Н О В И В:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_10 , будучи особою яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 309 КК України, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та вчинив аналогічний злочин при наступних обставинах.

ОСОБА_10 , будучи особою, раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.. 309 КК України, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичних речовин з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних речовин, при невстановлених слідством обставинах, незаконно, повторно, придбав невстановлену кількість, але не менш ніж 0,0278 гр. кристалічної речовини білого кольору, яка згідно з висновком експерта №7-362 від 27.02.2019 року є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - «МЕТАДОН», яка знаходилась у полімерному згортку та став незаконно зберігати за місцем мешкання у приміщенні будинку АДРЕСА_1 з метою подальшого збуту вказаний наркотичний засіб.

22.02.2019 року, близько 15-25 годин, ОСОБА_10 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , умисно, повторно збув ОСОБА_11 кристалічну речовину білого кольору, яка згідно висновку експерта №7-362 від 27.02.2019 року є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - «МЕТАДОН», маса якого складає 0,0278 г (в перерахунку на основу).

Таким чином, ОСОБА_10 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, а також незаконний збут наркотичних засобів, особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України.

Крім цього, ОСОБА_10 , будучи особою яка раніше вчинила злочин передбачений ст.309 КК України, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичних речовин з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних речовин, при невстановлених слідством обставинах, незаконно, повторно придбав невстановлену кількість, але не менш ніж 0,0743 гр. кристалічної речовини білого кольору, яка згідно з висновком експерта №7-466 від 19.03.2019 року є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - «МЕТАДОН», яка знаходилась у полімерному згортку та став незаконно зберігати за місцем мешкання у приміщенні будинку АДРЕСА_1 з метою подальшого збуту вказаний наркотичний засіб.

23.02.2019 року, близько 09-30 годин, ОСОБА_10 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме у приміщенні будинку АДРЕСА_1 умисно, повторно збув ОСОБА_11 кристалічну речовину білого кольору, яка згідно висновку експерта №7-363 від 27.02.2019 року є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - «МЕТАДОН», маса якого складає 0,0277 гр. (в перерахунку на основу).

Таким чином, ОСОБА_10 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, а також незаконний збут наркотичних засобів, особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, вчинене повторно.

Також, ОСОБА_10 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 309 КК України, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичних речовин з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних речовин, при невстановлених слідством обставинах, незаконно, повторно придбав невстановлену кількість, але не менш ніж 0,0743 гр. кристалічної речовини білого кольору, яка згідно з висновком експерта №7-466 від 19.03.2019 року є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - «МЕТАДОН», яка знаходилась у полімерному згортку та став незаконно зберігати за місцем мешкання у приміщенні будинку АДРЕСА_1 з метою подальшого збуту вказаний наркотичний засіб.

28.02.2019 року, близько 15-55 годин, ОСОБА_10 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , умисно, повторно збув ОСОБА_11 кристалічну речовину білого кольору, яка згідно висновку експерта №7-466 від 19.03.2019 року, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - «МЕТАДОН», маса якого складає 0,0743 гр. (в перерахунку на основу).

Таким чином, ОСОБА_10 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, а також незаконний збут наркотичних засобів, особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, вчинене повторно.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_10 вину не визнав. Суду пояснив, що знайомий зі ОСОБА_12 та її чоловіком кілька років. Вона просила його придбати наркотичні засоби для її чоловіка, який є інвалідом. Кілька разів він купував метадон для себе, оскільки раніше вживав наркотичні речовини, а потім частину своєї наркотичної речовини продавав ОСОБА_12 . Скільки разів купував та за яку вартість продавав ОСОБА_12 не пам`ятає. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_10 змінив свої показання, зазначивши, що вину визнає у повному обсязі, розкаюється, просить суворо не карати.

Незважаючи на фактично часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 суд вважає, що його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами, наданими стороною обвинувачення:

-Витяг з ЄРДР від 28.02.2019 року кримінальне провадження № 0000711;

-Витяг з ЄРДР від 28.03.2019 року кримінальне провадження № 0001061;

-Витяг з ЄРДР від 03.04.2019 року кримінальне провадження № 0001100;

-Постанова про проведення контролю за вчиненням злочину від 21 лютого 2019 року, згідно якої прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 доручив слідчому СВ Комунарського ВП ДВП ГУНП провести негласну слідчу розшукову дію у формі оперативної закупки у ОСОБА_10 наркотичних засобів без відкритого фіксування з втратою грошових коштів;

-Протокол огляду від 22.02.2019 року, згідно якого слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за участю ОСОБА_13 , у присутності двох понятих, провів огляд салону автомобіля ВАЗ 2109, в якому ОСОБА_12 у присутності двох понятих видала співробітникам поліції паперовий згорток, в якому знаходилася невідома речовина кристалічного походження;

-Протокол за результатами проведення НСРД аудіо відео контроль особи за завданням № 412т, 413т від 22.02.2019 року;

-Висновок експерта № 7-362 від 27.02.2019 року, згідно якого у складі кристалічної речовини білого кольору, наданої на дослідження, виявлений наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон. Маса метадону, що міститься у речовині, склала 0,0278 гр. ( в перерахунку на суху речовину);

-Протокол огляду від 23.02.2019 року, згідно якого слідчий, за участю ОСОБА_13 , у присутності понятих, провів огляд салону автомобіля ВАЗ 2109, де у присутності понятих ОСОБА_13 видано співробітникам поліції полімерний згорток з невідомою речовиною білого кольору кристалічного походження;

-Протокол за результатами розведення НСРД аудіо-відео контроль особи за завданням № 412т, 413т.;

-Висновок експерта № 7-363 від 27.02.2019 року, згідно якого у складі кристалічної речовини білого кольору, наданої на дослідження, виявлений наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, маса метадону, що міститься у речовині, склала 0,0277 гр. ( в перерахунку на основу);

-Протокол огляду від 28.02.2019 року, згідно якого слідчий, за участю ОСОБА_13 у присутності двох понятих, провів огляд салону автомобіля ВАЗ 2109, в якому ОСОБА_12 , у присутності понятих, добровільно передала співробітникам поліції полімерний згорток, в якому міститься речовина невідомого походження;

-Постанова про проведення контролю за вчиненням злочину від 28.02.2019 року;

-Протокол за результатами проведення НСРД аудіо- відео контроль особи за завданням № 412т, 413т. До протоколу доданий диск, оглянутий у судовому засіданні;

-Висновок № 7-466 від 19.03.2019 року, згідно якого у складі речовини білого кольору, наданої на дослідження, виявлений наркотичний засіб,обіг якого обмежено, метадон. Маса мета дону, що міститься у речовин, склала0,0743 грн. ( в перерахунку на основу);

-Протокол обшуку від 28.02.2019 року, згідно якого слідчий, за участю о/у Комунарського ВП, у присутності двох понятих в присутності Мануілова ОС. На підставі ухвали слідчого судді, провів огляд будинку АДРЕСА_1 . До протоколу доданий диск, оглянутий в судовому засіданні;

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показав, що точної дати він не пам`ятає, у лютому 2019 року, його запросили бути понятим. Вони разом з приятелем ОСОБА_15 перебували в автомобілі разом з працівниками поліції, коли дівчинці видавалися грошові кошти працівниками поліції, вона йшла до будинку, а через деякий час поверталась зі згортком з каменем білого кольору. Дівчина казала, що йде на контрольну закупку, купувати наркотичний засіб метадон. Це відбувалося декілька разів. Крім того, також був присутній на такій слідчій дії, як обшук у будинку ОСОБА_16 , де у приміщенні кухні знайшли 6 пакетиків з каменем білого кольору. Обвинувачений зазначив, що це для особистого вживання.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що знайома з обвинуваченим близька року. Вона мала інформацію про те, що обвинувачений розповсюджує наркотичні речовини, оскільки раніше купувала у нього наркотичний засіб. Вона добровільно погодилася на оперативну закупку. Її забирали біля будинку на службовому автомобілі або вона підїзжала до райвідділу. В автомобілі знаходилися один працівник поліції та два понятих. Вони їхали до будинку ОСОБА_16 . Їй в автомобілі видавали грошові кошти 200-250 грн., давали сумку з камерою та диктофон і вона йшла до ОСОБА_16 купувати метадон. Тричі купували у нього наркотичний засіб.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні встановлені достатні докази для доведення винуватості особи, що дає суду можливість переконатися «поза розумним сумнівом» у доведеності вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

3.Мотиви призначення покарання.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, при призначенні ОСОБА_10 покарання, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на диспансерному обліку в Запорізькому наркологічному диспансері перебуває з 22.11.2002 року, на обліку в Запорізькій психіатричній лікарні не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення (злочину), даних про його особу, ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, думки прокурора, який просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі, суд прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_10 не виявив бажання стати на шлях виправлення та знов продовжив вчинювати кримінальні правопорушення, а тому єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Органом досудового розслідування ОСОБА_10 також повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення при таких обставинах.
4.Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі.

28.02.2019 року, точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_10 , знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , надав ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приміщення для вживання наркотичних засобів, після чого останній в приміщенні будинку вказаного домоволодіння вжив наркотичний засіб - МЕТАДОН.

Таким чином, ОСОБА_10 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 317 КК України, тобто надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.

5.Пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 .
Обвинувачений ОСОБА_10 вину не визнав, пояснив, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю та бабусею. ОСОБА_18 у 2019 році мешкав разом з ними у будинку, оскільки був цивільним чоловіком його матері. А відтак він не надавав ОСОБА_18 приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів. Знав, що ОСОБА_18 вживав наркотичні засоби, проте не бачив цього. Звідки у ОСОБА_19 були наркотичні речовини також не знає. 28.02.2019 року він не бачив, щоб співмешканець його матері вживав наркотичні речовини, оскільки ОСОБА_19 весь день лежав на дивані та дивився телевізор.

6.Докази, які надані на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
На підтвердження вини ОСОБА_10 стороною обвинувачення надані наступні докази:

- Рапорт старшого слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, згідно якого в ході розслідування кримінального провадження встановлено, що 28.02.2019 року в ході проведення обшуку на території домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 було встановлено, що ОСОБА_20 в гаражному приміщенні організував місце для незаконного вживання наркотичних засобів для сторонніх осіб;

-Витяг з ЄРДР від 23.03.2019 року кримінальне провадження №0000995;

-Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.02.2019 року, згідно якого ОСОБА_18 перебуває у стані алкогольного, метадон. сп`яніння;

-Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.02.2019 року, згідно якого ОСОБА_10 перебуває у стані алкогольного, метадон. сп`яніння

Судом вживалися заходи щодо встановлення місця знаходження свідка ОСОБА_18 для виклику останнього в судове засідання для дачі показань, проте встановити його місце знаходження не виявилося можливим.

В подальшому сторона обвинувачення відмовилися від допиту свідка ОСОБА_18 .

7.Мотиви, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до переконання, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 317 КК України.

Рапорт, Витяг з ЄРДР, висновки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.02.2019 року відносно ОСОБА_18 та ОСОБА_10 про перебування останніх у стані алкогольного, метадон. сп`яніння не несуть інформації про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_10

Допитати свідка ОСОБА_18 не виявилося можливим.

8.Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 .
Оцінюючи кожний із зазначених вище доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, судом враховується таке.
Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні №1-31/2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та постанови законного і справедливого рішення у справі.
За змістом ст. 84, 85, 86 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів; доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 р. у справі «Кобець проти України»).
На думку суду, досліджені у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_10 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 317 КК України, не відповідають зазначеному критерію, оскільки кожен з них окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку беззаперечно не вказують на винуватість обвинуваченого у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ при винесенні вироків» №5 від 29.06.1990 року, в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні, а всі сумніви у справі, в тому числі що стосуються достатності зібраних фактичних даних, якщо вичерпані всі можливості їх доповнення та усунення, повинні тлумачитися і вирішуватися на користь підсудних.
З наведених підстав суд приходить до переконання про недоведеність вини ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 1 ст. 317 КК України.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 р. «Про виконання судами законодавства і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного, обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливі збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
За змістом п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ухвалюється виправдувальний вирок.
З наведених підстав, суд виправдовує ОСОБА_10 за вказаним вище епізодом кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 317 КК України.
9.Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку суду.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 1716 грн. 00 коп. за залучення експертів на проведення судової хімічної експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Після набрання цим вироком законної сили обвинуваченого перевести з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в місце позбавлення волі для відбування призначеного покарання.

Обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, та виправдати його за цим обвинуваченням за недоведеністю.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1716 грн. 00 коп. за залучення експертів на проведення судової хімічної експертизи.

Роз`яснити виправданому, що відповідно до ст.130 КПК України, він має право на відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, яка відшкодовується державною за рахунок державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1