18.12.2020 Провадження № 1-кп/331/206/2020
Єдиний унікальний номер 331/4930/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2020 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уроженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня
спеціальна, не працюючого, розлученого, який зареєстрований та прожи-
ває в АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
-за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в:
09 вересня 2019 року, приблизно о 04 год. 30 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел на таєм-
не викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, не
офіційно надаючи послуги з перевезення пасажирів, знаходячись у салоні транспортного засобу
«Wolkswagen Passat» номерний знак « НОМЕР_1 » біля будинку № 42 по вул.Шевченка в м.Запо-
ріжжя, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із дорожньої сумку, яка знаходилася на задньому сидінні автомобіля, таємно викрав належне ОСОБА_9 майно, а саме:
- мобільний телефон «Nokia» моделі х2-00 імеі:35/ НОМЕР_2 , вартість якого згідно виснов-
ку судово-товарознавчої експертизи становить 156 грн. 67 коп.,
- мобільний телефон «Nokia» моделі 12-80 імеі: НОМЕР_3 , вартість якого згідно виснов-
ку судово-товарознавчої експертизи становить 200 грн. 00 коп.,
- мобільний телефон «Nokia» моделі 7230 імеі: НОМЕР_4 , вартість якого згідно виснов-
ку судово-товарознавчої експертизи становить 50 грн. 40 коп.,
- мобільний телефон «Meizu» моделі m5s імеі: НОМЕР_5 , вартість якого згідно висновку
судово-товарознавчої експертизи становить 1800 грн. 00 коп.,
- грошові кошти в сумі 500 гривень купюрами номіналом: дві по 200 грн. та дві по 50 грн.,
після чого, утримуючи при собі викрадене, вийшов із салону транспортного засобу та направив-
ся до зеленої зони біля будинку № 42 по вул.Шевченка в м.Запоріжжя, де на власний розсуд
розпорядився викраденим,
чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму загальну 2707 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у скоєнні злочину не
визнав і пояснив, що крадіжку не вчиняв.
Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового
процесу, ухвалив визнати за доцільне дослідження доказів у повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_8 суду пояснив, що 09 вересня 2019 р. він, працюючи так-
систом, отримав виклик на АДРЕСА_2 . Під`їхавши на адресу, побачив чоловіка та хлопця, у них були два чемодани. Вони почали загружати чемодани в багажник, хлопець залишився біля нього, а чоловік носив інші речі. Погрузивши багаж, вони сіли в автомобіль, в цей час потерпіла, яка сиділа разом із сином ззаду, почала паніку, що в неї пропав телефон. Потерпіла зателефону-вала в службу таксі, викликала поліцію. Вони вигрузили речі з машини, почали шукати мобіль-ний телефон, чоловік потерпілої обшукав увесь автомобіль, навіть під капотом шукав нічого не знайшли. Коли пасажири розійшлися в пошуках телефону, він відчинив водійські двері та побачив, що між його сидінням та порогом лежить сумочка клатч, подивившись в яку, він по-бачив мобільні телефони. В цей час біля машини він був сам. Оскільки, під час конфлікту потер-піла в грубій формі висловлювалась на адресу його батьків, він вирішив не віддавати їй сумочку та телефони, а викинув клатч у кущі. Коли приїхали співробітники поліції, він розповів їм, як усе відбулося та показав, куди викинув речі потерпілої. Пояснив також, що сумочку потерпілої, в якій знаходилися телефони, він не викрадав, а знайшов, але не віддав, хоча розумів, що речі чужі.
Потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що 09 вересня 2019 р. вони повинні були їхати на відпочинок, на 04 год. 20 хв. замовили таксі, яке прибуло о 04 годині. У них було шість великих сумок. Чоловік та син взяли по дві сумки та пішли до автомобіля. Син залишився біля машини, а чоловік повернувся в будинок ще за двома сумками. Коли вона сіла в авто, подивилася на сумки та запитала, де перші дві сумки, які поставили в салон на заднє сидіння за водійським місцем. Таксист відповів «там». Вона виявила, що відсутній її клатч, в якому знаходилися документи, грошові кошти, телефони. Вона знову звернулася до таксіста, між ними виник словесний конф-лікт, після чого обвинувачений виставив із автомобіля їхні сумки та мав намір уїхати, сказавши, що в нього інше замовлення. Вона завадила таксисту поїхати та викликала співробітників полі-ції, які прибули приблизно через п`ять хвилин. Поліцейські оглянули прилеглу територію, її син показував місця, куди ходив обвинувачений, та знайшли в цих місцях її клатч, футляр та окуля-ри, чотири телефони.
Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що у вересні він разом із дружиною та сином збиралися їхати на море, викликали таксі, зібрали сумки. У призначений час під`їхало таксі, він приніс дві сумки, син йшов позаду нього. Біля багажника автомобіля він залишив дві сумки та пішов додому забрати інші речі та дружину потерпілу по справі. Коли вони із дружиною підійшли до таксі, вона почала шукати сумку, в якій лежав її клатч, так як в ньому були грошові кошти на оплату послуг таксі та її мобільні телефони. Сумка стояла на полу в салоні автомобіля, але в ній клатч був відсутній. Вони почали шукати сумочку дружини, шукали в салоні автомобіля, шукали вздовж дороги від таксі до дому, водій таксі також приймав участь у пошуках, але нічого не знайшли. Дружина ОСОБА_9 пропонувала водію повернути її речі, але він відмовлявся, що забрав сумочку, потім вона зателефонувала в службу таксі та в поліцію. Коли приїхали співробітники поліції, таксист сам показав їм місце, куди викинув речі потерпілої. В кущах біля машини знайшли сумочку, окуляри, телефони знайшли в іншому місці. Внаслідок цього інциденту відпустка була зіпсована, дружина потім потрапила до лікарні.
Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що дату подій він не пам`ятає, в той день вони зби-ралися на море, викликали таксі. Він разом із батьком виносили сумки до таксі, водій грузив речі в машину. Потім він залишився біля машини таксі, батько пішов додому ще за речами та матір`ю. Спочатку він разом із водієм сиділи в машині, потім він вийшов та боковим зором бачив, що водій у салоні копошиться, відсуває своє сидіння. Після цього водій таксі вийшов із машини, вони розмовляли, водій цікавився, куди вони їдуть, як надовго, потім сказав, що відійде до туалету та пішов за кущі. В цей час свідок почув звук, начебто щось «скинули». Водій таксі повернувся, сів у машину. Прийшли батько з матір`ю, також сіли в машину. Мати почала запитувати про свій клатч. Вони почали шукати клатч, вийшли з машини, водій надав можливість обшукати машину, дивились всюди. Водію таксі пропонували повернути речі та розійтися мирним шляхом, але він заперечував свою причетність. Потім мати ОСОБА_9 - викликала поліцію. Коли приїхали співробітники поліції на вулиці вже було світло. До цього часу водій таксі говорив, що не винен у зникненні речей, а коли поліцейський знайшов у кущах клатч, водій почав розказувати та показувати, куди викинув телефони. Грошові кошти так і не знайшли.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.09.2019 р. (а.с.142) ОСОБА_9 звернулась до правоохоронних органів із заявою, в якій зазначила, що 09 вересня 2019 р., невстановлена особа, знаходячись біля будинку 42 по вул.Шевченка в м.Запоріжжя, таємно шляхом вільного доступу викрала належне їй майно.
Згідно протоколу огляду місця події від 09.09.2019 р. та фототаблиці до нього (а.с.143-151)
місцем вчинення кримінального правопорушення є ділянка місцевості біля будинку № 42 по
вул.Шевченка в м.Запоріжжя. При цьому, ОСОБА_8 зазначив, що він приїхав за цією адре-
сою на виклик як таксист, під час погрузки особистих речей, які належали пасажирам, в салон
машини випав жіночий клатч, в якому лежали мобільні телефони, та який він вирішив викрасти.
Після цього ОСОБА_8 показав місця, куди він викинув викрадені речі. Під час огляду місця
події співробітниками поліції був виявлений та вилучений рожевий клатч, в якому знаходилися
окуляри та футляр до них. На відстані 15 метрів від цього місця, за вказівкою ОСОБА_8 , бу-
ли виявлені та вилучені: мобільний телефон «Nokia» моделі х2-00 імеі:35/657/05/ НОМЕР_6 , мо-
більний телефон «Nokia» моделі 12-80 імеі: НОМЕР_3 , мобільний телефон «Nokia» мо-
делі 7230 імеі: НОМЕР_4 , мобільний телефон «Meizu» моделі m5s імеі: НОМЕР_5 ,
а також у ОСОБА_8 були вилучені грошові кошти.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2019 р.
(а.с.163-165) потерпіла ОСОБА_9 на фотознімку під № 1 впізнала чоловіка, який 09.09.2019 р.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2019 р. (а.с.166-168) свідок ОСОБА_10 на фотознімку під № 3 впізнав чоловіка, який 09.09.2019 р. викрав майно ОСОБА_9 .
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.09.2019 р. (а.с.169-171) свідок ОСОБА_11 на фотознімку під № 2 впізнав чоловіка, який 09.09.2019 р. викрав майно ОСОБА_9 .
Відповідно до інформації ЗФ ПП «Оптимальне таксі» за № 3 від 10.09.2019 р. (а.с.173)
виклик за адресою: АДРЕСА_2 на 04 год. 15 хв. 09.09.2019 р. прийнятий
Згідно висновку експерта № 10-649 від 07.10.2019 р. (а.с.178-199) вартість належних
ОСОБА_12 мобільних телефонів становить: мобільний телефон «Nokia» моделі х2-00 імеі:35/657/05/ НОМЕР_6 - 156 грн. 67 коп., мобільний телефон «Nokia» моделі 12-80 імеі: НОМЕР_3 - 200 грн. 00 коп., мобільний телефон «Nokia» моделі 7230 імеі: НОМЕР_4 - 50 грн. 40 коп., мобільний телефон «Meizu» моделі m5s імеі: НОМЕР_5 - 1800 грн. 00 коп.
Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_8 в тій частині, що він не мав умислу на крадіжку речей потерпілої, що він не вчиняв крадіжку, а знайшов її сумочку в салоні машині, а потім викинув, у сукупності з іншими доказами, суд вважає, що ці показання є надуманими, викликаними бажанням уникнути відповідальності, та є способом захисту, з огляду на таке.
Відповідно до положень статті 337 ЦК України особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі і повернути знайдену річ цій особі. Якщо особа, яка має право вимагати повернення загубленої речі, або місце її перебування невідомі, особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана заявити про знахідку Національній поліції або органові місцевого самоврядування. Особа, яка знайшла загублену річ, має право зберігати її у себе, або здати на зберігання Національній поліції, або органові місцевого самоврядування, або передати знахідку особі, на яку вони вказали.
Передбачені законом дії щодо вжиття заходів для повернення знайденої речі обвинуваче-
ний ОСОБА_8 не вчиняв, його твердження про те, що потерпіла його образила, а тому він не повернув їй сумочку, є безпідставними та не підтвердженими.
Проаналізувавши поведінку ОСОБА_8 після виявлення потерпілою зникнення клатчу та мобільних телефонів, суд приходить до висновку, що він таємно заволодів чужим майном, оскільки потерпіла на нетривалий час залишила свої речі в салоні автомобіля, яким користувався обвинувачений, а потім не знайшла свої речі, подальші дії ОСОБА_8 були направлені на утримання та розпорядження цим майном. Крім того, виждавши певний час, до приїзду співробітників поліції обвинувачений, усвідомлюючи, що його дії викриті потерпілою, розпорядився викраденим, викинувши його в кущі.
Оцінюючи надані сторонами та досліджені під час судового розгляду докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослід-женні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд приходить до вис-новку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме у таємному викраденні чужого майна, поза розумним сумнівом, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ст.185 ч.1 КК України за ознаками таємного викра-
дення чужого майна (крадіжка).
Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наяв-ність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання, відсутні.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.
При визначенні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінально-
го правопорушення, об`єм обвинувачення, відшкодування майнової шкоди шляхом повернення
викраденого майна, особу винного, який раніше не був засудженим, має постійне місце прожи-
вання, має малолітню дитину, та вважає можливим звільнити ОСОБА_8 від відбування по-
карання з випробуванням відповідно до положень ст.ст.75, 76 КК України.
Потерпілою ОСОБА_9 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого
Обвинувачений позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не визнав, вважає
їх недоведеними, в частині стягнення витрат на правову допомогу позовні вимоги визнав у пов-
Відповідно до вимог ст.ст.127, 128, 129 КПК України обов`язок відшкодування мате-
ріальної та моральної шкоди вироком покладається на обвинуваченого або на фізичну чи юри-
дичну особу, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвину-
ваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння
Згідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірни-
ми діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (справи «Савула проти України»
підставою для присудження компенсації моральної шкоди є визнаний судом факт порушення
права особи (справедлива сатисфакція потерпілій стороні).
Таким чином, враховуючи викладене суд вважає необхідним цивільний позов в частині
стягнення моральної шкоди, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, фізичні та мораль-
ні страждання потерпілої, зіпсований відпочинок, неможливість користування майном, погір-
шення стану здоровя, задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_8 на користь
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
- викрадене майно (мобільні телефони), передане на відповідальне зберігання потерпілій (а.с.152-153, 200-201, 202), слід залишити ОСОБА_9 за належністю;
- грошові кошти в сумі 500 гривень (а.с.152-153, 157-158, 159) слід повернути потерпілій ОСОБА_9 ;
- грошові кошти в сумі 204 гривні (а.с.152-153, 157-158, 159) слід повернути обвинуваченому ОСОБА_8 .
По справі є судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи. Враховуючи,
що суду не надано розрахунку в частині витратних матеріалів, суд позбавлений можливості виз-
начити розмір судових витрат, які підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки, оплата пра-
ці експерта здійснюється за рахунок державного бюджету.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 16.10.2019 р. запо-
біжний захід відносно ОСОБА_8 обраний у вигляді особистого зобов`язання, який суд вва-
жає за доцільне до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 11.09.2019 р. накла-
дено арешт на викрадене майно, яке належить потерпілій ОСОБА_9 , та грошові кошти на загальну суму 704 гривні. Враховуючи, що майно визнано речовими доказами та його доля вирішена в порядку ст.100 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт на майно.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопо-
рушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випро-
буванням, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не скоїть нового злочину та виконає пок-
ладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_8 у
вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.
Речові докази по справі:
- викрадене майно (мобільні телефони), передане на відповідальне зберігання потерпілій, - залишити ОСОБА_9 за належністю;
- грошові кошти в сумі 500 гривень - повернути потерпілій ОСОБА_9 ;
- грошові кошти в сумі 204 гривні - повернути обвинуваченому ОСОБА_8 .
Скасувати арешт на майно, яке належить та передано ОСОБА_9 , на грошові кошти загальною сумою 704 гривні, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 11.09.2019 р.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя.
Суддя ОСОБА_13