У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року Справа № 607/18312/20
Номер провадження 1кс/607/7715/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД ОДР ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, громадянина України, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності
у вчиненні кримінального проступку передбаченого ст. 390-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Дізнавач СД ОДР ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження №0000513 від 09 жовтня 2020 року з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

В обґрунтування клопотання дізнавач вказав, що 08.10.2020 року до ТВП надійшла заява від ОСОБА_6 , про те що її син ОСОБА_4 , 1975 р.н., порушив вимоги обмежувального припису виданого Тернопільським міськрайонним судом №607/16081/20 від 28.09.2020 року.
09.10.2020 року відомості про даний факт внесені до ЄРДР під № №0000513 за ознаками кримінального проступку передбаченого ст. 390-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.10.2020 року, близько 21 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , перед дверима квартири АДРЕСА_3 виник злочинний умисел спрямований на умисне невиконання обмежувального припису № 607/16081/20 від 28.09.2020 виданого Тернопільським міськрайонним судом, згідно якого, ОСОБА_4 заборонено перебувати у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , та користуватися меблями та іншими речами в місці його спільного проживання з гр. ОСОБА_6 строком на 2 місяці.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 будучи належним чином ознайомленим із обмежувальним приписом Тернопільського міськрайонного суду № 607/16081/20 від 28.09.2020, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 08.10.2020 року, близько 21 год. 00 хв. зайшов у приміщення квартири АДРЕСА_4 , де перебував протягом календарного дня та систематично влаштовував конфлікт із ОСОБА_6 .
При допиті підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого проступку визнав.

29 жовтня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами та долученими до клопотання.

Дізнавач вказує, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Посилаючись на наведене, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, ризиків встановлених ст. 177 КПК неможливість запобігти яким інакше, як застосуванням щодо підозрюваного запобіжного заходу, дізнавач просив клопотання задовольнити та покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п. 1,3,8 ч. 5 ст.194 КПК України та обмежувані заходи, встановленні ч. 6 ст. 194 КПК України, а саме:

1)заборонити перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2)заборонити наближатися на визначену відстань, до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

3)заборонити листування, телефонні переговори з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто, або через третіх осіб ;

4)Направити для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, направлення для проходження програми для кривдників;

5) Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_6 квартирою по АДРЕСА_1 , меблями та іншими речами, які в ній знаходяться, шляхом надання їй вільного, безперешкодного доступу та користування вказаною квартирою, меблями й іншими речами;

6) Заборонити перебування ОСОБА_4 в місці проживання (перебування) ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вказала, що не вбачає доцільності застосовувати до ОСОБА_4 обмеження в частині направлення для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, направлення для проходження програми для кривдників. В іншій частині клопотання підтримала та просила задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення даного клопотання та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що 08.10.2020 року до ТВП надійшла заява від ОСОБА_6 , про те що її син ОСОБА_4 , 1975 р.н., порушив вимоги обмежувального припису виданого Тернопільським міськрайонним судом №607/16081/20 від 28.09.2020 року.

09.10.2020 року відомості про даний факт внесені до ЄРДР під № №0000513 за ознаками кримінального проступку передбаченого ст. 390-1 КК України.

На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, що підтверджується наступними матеріалами, зокрема:

- Протокол огляду відеозапису, що мало місце 04.10.2020 року;

-Протокол огляду відеозапису, що мало місце 08.10.2020 року;

-Показання свідка ОСОБА_7 , який зазначає, що 08.10.2020 року перебував у складі екіпажу «Поліна», виїжджав за адресою АДРЕСА_1 , де був виявлений ОСОБА_4 , який порушував обмежувальний припис винесений Тернопільським міськрайонним судом від 28.09.2020 року.

-Показання свідка ОСОБА_8 ;

-показання потерпілої ОСОБА_6 , яка зазначає, що ОСОБА_4 і надалі перебуває, та не покидає спільне місце проживання, користується меблями та іншими речами, вчиняє домашнє насильство психологічного характеру.

Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов"язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Сторона захисту не спростовує питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, та надане суду повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 390-1 КК України суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального проступку передбаченого ст. 390-1 КК України не є вочевидь необґрунтованою.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та доведені прокурором в судовому засіданні, а саме підозрюваний може: переховуватися від органу досудового слідства та суду, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального проступку, а також ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, які зазначені в ч. 1 цієї статті є підставою застосування запобіжного заходу.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання, яке є найбільш м`яким запобіжним заходом

Відповідно до вимог ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із вимогами ст. 178 КПК України обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вагомість доказів про вчинення кримінального правопорушення; вік підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність родини, утриманців, репутація підозрюваного, майновий стан, розмір майнової шкоди тощо.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що останній розлучений, офіційно не працевлаштований, не має регулярних доходів, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП .

Враховуючи вищенаведене, особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків та те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, разом з цим наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, слідчий суддя приходить до переконання, що до ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід, який просить дізнавач, у вигляді особистого зобов`язання, яке є найлегшим запобіжним заходом.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду, дізнавача та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво; повідомляти дізнавача, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування відносно ОСОБА_4 обмежувальних заходів, встановлених ч. 6 ст. 194 КК України, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; заборонити наближатися на визначену відстань, до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; заборонити листування, телефонні переговори з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто, або через третіх осіб; направлення для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, направлення для проходження програми для кривдників, з огляду на наступне.

Так, в силу вимог ч. 6 ст. 194 КПК в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька обмежувальних заходів, виключний перелік яких наведений у ч. 6 ст. 194 КПК.

Дізнавачем у клопотанні, а прокурором в судовому засіданні не доведено та не обґрунтовано необхідності та доцільності застосування до ОСОБА_4 вказаних обмежувальних заходів в межах строку досудового розслідування, який у даному випадку складає 72 год з дня повідомлення про підозру.

Положеннями ч. 6 ст. 194 КПК не передбачено такого обмежувального заходу як усунення перешкод у користуванні ОСОБА_6 квартирою по АДРЕСА_1 , меблями та іншими речами, які в ній знаходяться, шляхом надання їй вільного, безперешкодного доступу та користування вказаною квартирою, меблями й іншими речами, а тому у задоволенні даного клопотання в цій частині слід відмовити саме з таких підстав.

Слідчий суддя не вбачає підстав для застосування такого обмежувального заходу як заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства, оскільки вказане обмеження визначено в самому обмежувальному приписі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-179, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання дізнавача СД ОДР ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, дізнавача та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво; повідомляти дізнавача, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали, в частині покладених на підозрюваного обов`язків, до 06 год. 00 хв. 01 листопада 2020 року.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання передати на виконання до ТВП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на дізнавача у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1