Дата документу 16.12.2020 Справа № 937/5816/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/1124/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер 937/5816/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали провадження за скаргою ОСОБА_7 з апеляційною скаргою останнього на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

встановила:

згідно зі змістом ухвали, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви про вчинення кримінальних правопорушень.

В обґрунтуванні доводів скарги ОСОБА_7 зазначив, що він звертався до ТУ ДБР, розташованого у місті Києві із заявою про обставини, які вказують на вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.372, ч.4 ст.28 КК України уповноваженими особами ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі.

Зазначена заява про вчинення злочинів була пере направлена до ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі для реєстрації згідно норм чинного КПК України.

12 серпня 2020 року заявник отримав відповідь від ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі про відмову в реєстрації кримінального провадження.

Представник ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі слідчий ОСОБА_8 під час судового засідання заперечував проти задоволення скарги заявника, оскільки відсутні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Також, пояснив, що в заяві про вчинення злочинів не вбачається фактичних даних, так і достатніх обставин, що свідчать про ознаки злочину, що є підслідним ТУ ДБР, розташованому у місті Мелітополі, а тому підстав для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Слідчий суддя вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі задоволенню не підлягає, оскільки доводи заявника зводяться до незгоди з рішеннями (діями) слідчих, а викладені в заяві відомості є суб`єктивним сприйняттям та оцінкою обставин заявником. В заяві ОСОБА_7 не зазначено обставин, що могли вказувати або свідчити про вчинення слідчими ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі злочинів, з чим закон пов`язує внесення відомостей до ЄРДР.

Крім того, вимога заявника визначити орган досудового розслідування та направлення витягу з ЄРДР на його адресу, відповідно до КПК України, не відносяться до компетенції слідчого судді.

В апеляційній скарзі заявник, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повний текс ухвали від 03.09.2020 був отриманий 18.09.2020.

Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді від 03.09.2020 є незаконна, необґрунтована, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що слідчий суддя з невідомих причин в ухвалі надала оцінку діям посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, наявність та відсутність складу злочину в їх діях, при тому, що це не було предметом розгляду скарги про бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі та не досліджувалося під час судового засідання.

Заявник зазначає, що у судовому засіданні встановлено, що у порушення вимог ст.214 КПК України станом на час розгляду скарги у суді відомості з заяви від 22.07.2020 не внесені до ЄРДР, досудове розслідування не розпочиналось.

Відмова у задоволені скарги слідчим суддею з непередбачених законом підстав може становити порушення прав на доступ до правосуддя.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення, доводи апеляційної скарги; представника заявника, який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, прийнята слідчим суддею ухвала вказаним вимогам закону не відповідає.

У відповідності до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та є вичерпним.

Відповідно до вимог ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

21.07.2020 року заявник ОСОБА_7 у відповідності до положень ст.ст. 214, 216 КПК України звернувся із заявою про вчинення злочину до органу досудового розслідування Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві про те, що посадові особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі зловживаючи владою, діючи не в інтересах служби, з метою не притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які обґрунтовано підозрюються у вчиненні злочинів, передбаченого ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.372, ч.4 ст.28 КК України, порушили ч.2 ст.9 КПК України, намагалися безпідставно закрити кримінальне провадження, не надавши правової оцінки зібраним доказам.

Зазначена заява про вчинення злочину була перенаправлена до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі для реєстрації згідно вимог КПК України.

12 серпня 2020 року заявник отримав відповідь від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі про відмову в реєстрації кримінального провадження.

Після чого, заявник ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважений осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу скарги заявника та заяви про вчинення злочину, вбачається, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі перебувають кримінальні провадження №000040 від 04.04.2019 та №00000054 від 27.01.2020.

ОСОБА_7 зазначає у заяві про вчинення злочину, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі неодноразово отримувалися клопотання про вручення повідомлення про підозру у вчинення особливо тяжких злочинів посадовими особами прокуратури Запорізької області, в яких були викладені докази скоєного злочину. Діючи не в інтересах служби, зловживаючи владою та службовим становищем, з метою приховування злочину та не притягнення до кримінальної відповідальності прокурорів прокуратури Запорізької області, яких вмотивовано підозрюють у вчиненні особливо тяжких злочинів, неодноразово виносилися невмотивовані постанови про відмову в задоволенні клопотання, не надаючи правової оцінки зібраним доказам та свідченням осіб, покази яких заслуговують на довіру.

Заявник зазначає, що слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі умисно, протягом тривалого часу не надав оцінки доказам, в порушенні ч.2 ст.9 КПК України, намагався закрити кримінальні провадження. Такі дії спричинили значну шкоду охоронюваним законним правам та які мають ознаки скоєння злочину.

Враховуючи матеріали апеляційного провадження, колегія суддів не погоджується з висновками слідчого судді про те, що відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки заява ОСОБА_7 містить конкретні відомості про час, місце, спосіб, настання шкідливих наслідків та інші обставини вчинення злочинів, кримінально-правову кваліфікацію, зазначення ймовірних осіб, які причетні до вчинення злочинів.

Судова колегія зазначає, що викладені висновки в ухвалі слідчого судді про відмову у задоволенні скарги заявника, не ґрунтуються на вивченні всіх обставин справи, на підставі чого доводи скаржника не підлягають задоволенню, суддя не навів жодних аргументів.

Таким чином, слідчий суддя в порушення вимог кримінального процесуального закону доводи скаржника не перевірив і не дав їм об`єктивної оцінки, натомість формально зазначив, що скарга ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 , при відсутності належного обґрунтування вказаного рішення, слідчий суддя порушив право особи на оскарження в суді рішень дій або бездіяльності службових осіб, яке гарантовано йому державою.

За таких обставин ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з мотивів порушення вимог кримінального процесуального закону, постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити скаргу заявника, і зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ,внести відомості до ЄРДР, відповідно до кримінально-правової кваліфікації обставин, що викладені в скарзі ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до ЄРДР, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 задовольнити, зобов`язати посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі внести відомості про вчинення злочину в ЄРДР, відповідно до змісту заяви ОСОБА_7 до Державного бюро розслідувань від 21 липня 2020 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4