ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.08.2020 Справа №607/11123/20

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001492 від 17.06.2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого ревізором у ТОВ «Інвест-Сервіс», раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - це органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. При цьому, згідно із ч. 10 ст. 62 цього ж Закону поліцейський користується повноваженнями, передбаченими цим законом, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу.

Згідно ч. 1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

Так, 16 червня 2020 року о 20 год. 00 хв. інспектор Управління патрульної поліції департаменту патрульної поліції в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_5 разом із інспектором Управління патрульної поліції департаменту патрульної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , заступили на патрулювання м. Тернополя у складі екіпажу «Юпітер-101» у форменому одязі із спецзасобами та табельною вогнепальною зброєю. 17.06.2020 року о 05 год. 06 хв. під час несення служби на службовий планшет надійшло повідомлення про те, що у під`їзді АДРЕСА_2 , невідомі особи поводять себе підозріло та шумлять. Отримавши вказане повідомлення, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 прибули на вказану адресу. Перебуваючи поряд із під`їздом №1, по АДРЕСА_3 , працівниками патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було виявлено ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , які поводили себе агресивно та виражалися нецензурною лайкою, чим своїми діями вчиняли адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. З метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 зробили неодноразове словесне зауваження з вимогою припинити порушення громадського порядку. В цей момент у ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_5 фізичного болю та тілесних ушкоджень під час виконання останнім службових обов`язків. Реалізуючи свій злочинний умисел 17 червня 2020 року близько 05 год. хв., перебуваючи поряд із під`їздом №1, по вул. Миру, 3, в м. Тернополі, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення активної фізичної протидії виконанню службових обов`язків поліцейськими, умисно штовхнув долонями обох рук в ділянку грудей поліцейського ОСОБА_5 , після чого вкусив його за ділянку внутрішньої частини нижньої третини лівого плеча та в подальшому наніс йому близько трьох ударів кулаком лівої руки в праву половину голови.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 , завдано фізичного болю та спричинено синець лівого плеча із саднами на його тлі та забиттям м`яких тканин, які за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, а також протиправними діями ОСОБА_3 , порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість інспектора Управління патрульної поліції департаменту патрульної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , під час виконання ним своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 1993 року із відповідними змінами.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно все відбувалося так, як описано в обвинувальному акті. На даний час про вчинене він щиро шкодує, просить суд його суворо не карати та призначаючи йому за даним кримінальним правопорушенням покарання не пов`язане з позбавленням його волі, обіцяє в подальшому подібного не вчиняти.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що його підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до нетяжких злочинів, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, відсутність претензій з боку потерпілої сторони, а до обставин, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді обмеження волі.

Разом з тим, суд, враховуючи вищенаведені пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини та обставини, що обтяжують покарання, приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 за поданим клопотанням відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язки, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без реального відбування призначеного судом покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 у період дії іспитового строку нагляд за останнім слід покласти відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України на орган пробації за місцем проживання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на орган пробації за місцем проживання.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1