22.07.2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВПриморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Долина, Овідіопольського району, Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні за №0002532 від 20.07.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання 20.07.2020 р. до ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за №0002532 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.07.2020 р. приблизно о 05:45 годині ОСОБА_5 та ОСОБА_8 перебували біля будинку № 105 по Мала Арнаутська в м. Одесі підшукуючи осіб, майном та грошовими коштами яких можливо заволодіти. При цьому, вказані особи заздалегідь погодили необхідність застосування до потерпілої особи ножа, який був при них з метою подолання можливого опору потерпілого та отримання доступу до майна, тобто погодили застосування насильства, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Помітивши біля вказаної будівлі неповнолітніх ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_5 вирішили заволодіти наявним при них майном згідно з вищеописаним планом. При цьому вказані особи погодили, що безпосередньо напад з погрозою застосування ножа вчинить ОСОБА_8 у той час як ОСОБА_5 буде знаходились через дорогу і спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи співробітників поліції чи іншої небезпеки не бути викритими, подати сигнал спільнику, а також у разі необхідності прийняти участь у чиненні тиску на потерпілих з метою примусу їх віддати наявне у них цінне майно.

Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб та переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_8 раптово підійшов до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , дістав наявний при ньому ніж та погрожуючи його застосуванням шляхом демонстрації потерпілим, напав на них, вимагаючи передати йому наявні у потерпілих коштів у той час як ОСОБА_5 перебував через дорогу, спостерігаючи за обстановкою на місці нападу.

Продовжуючи напад, ОСОБА_8 погрожуючи застосуванням ножа приставив його до живота ОСОБА_9 та вихопив з рук потерпілого належний йому мобільний телефон марки «iPhone 6S», вартістю 2500 гривень в чохлі помаранчевого кольору та з сім-картою всередині оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , які грошової цінності для потерпілого не мають.

Продовжуючи напад та погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілих, у разі спроб утекти чи чинити опір, ОСОБА_8 потребував від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 передачі йому наявних при них грошових коштів. Залякавши потерпілих погрозою застосування ножа, ОСОБА_10 на вимогу ОСОБА_8 був вимушений передати наявні при ньому грошові кошти у сумі 70 гривень. Будучи невдоволеним сумою отриманих грошей, ОСОБА_8 з метою посилення психологічного тиску на потерпілих, підізвав ОСОБА_5 і вони разом, використовуючи перевагу у віці та фізичній силі, продовжили спільно залякувати потерпілих застосування до них фізичного насильства та наявного ножа, вимагаючи передати наявні грошові кошти та дати можливість обшукати наявну при ОСОБА_9 сумку в які знаходилась значна сума грошових коштів. Не бажаючи віддавати нападникам гроші, які перебували у сумці ОСОБА_9 яку ОСОБА_8 та ОСОБА_5 постійно намагались оглянути, ОСОБА_10 повідомив їм, що гроші залишились лише на банківській картці, виказавши готовність зняти гроші у банкоматі готівкою. У зв`язку з готовністю потерпілих зняти гроші готівкою з банківської картки, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 погодили, що ОСОБА_5 та ОСОБА_10 разом підуть до банкомата для зняття готівки у той час як ОСОБА_8 залишиться разом з ОСОБА_9 , утримуючи його при собі щоб ОСОБА_10 не втік. У свою чергу, ОСОБА_5 виказав ОСОБА_10 погрозу застосування начебто наявної у нього в сумці вогнепальної зброї у разі відмови зняття грошей у банкоматі. В результаті вказаних навмисних дій нападників ОСОБА_10 був вимушений підкоритись їх вимогам та пройти до терміналу банку «Приват Банк», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Мала Арнаутська 97, де він зняв з належної йому картки «Приват Банк» № НОМЕР_2 грошові кошти в розмірі 400 гривень, які на вимогу передав ОСОБА_5 , який постійно перебував поряд, контролюючи його дії.

В результаті вказаних спільних навмисних дій та погрози застосування насильства, небезпечного для здоров`я потерпілих, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 заволоділи вказаним мобільним телефоном ОСОБА_9 вартістю 2500 грн. та грошовими коштами ОСОБА_10 на загальну суму 470 грн., розпорядившись вказаним чужим майном на власний розсуд згідно з спільних домовленостей.

20.07.2020 р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
21.07.2020 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Слідчий, звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років у відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена наявність ризику, передбаченого в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 ставиться запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Вказаний ризик також підтверджується тим, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, вчинив корисливий злочин з метою особистого збагачення, а тому розуміючи, що йому може бути призначена реальна міра покарання у виді позбавлення волі, та саме тому він може мати намір уникнути покарання.

Крім того під час досудового розслідування встановлений ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчиняти тиск на потерпілих з метою примусу до зміни свідчень, які викривають його у вчиненні інкримінованого злочину. Про наявність вказаного ризику свідчить факт вчинення інкримінованого підозрюваному злочину з погрозою застосування фізичного насильства.

В судовому засіданні прокурор, слідчий, клопотання підтримали з обставин викладених в ньому та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник, заперечували проти задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухав думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, за визначенням ЕСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючою ознакою напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Підозра висунута ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно практики ЄСПЛ, «для обґрунтованої підозри у значенні пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час судового засідання доведені конкретні обставини, які свідчать про вірогідну причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, підозру в якому йому висунуто.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є запобігання спроб переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на неповнолітніх потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , суд враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо доказів, які свідчать, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Враховуючи положення ч.4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне розмір застави не визначати, в зв`язку з тим що в даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВПриморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області.

Розмір застави не визначати.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 20.07.2020 р. з моменту фактичного затримання та припиняє свою дію 17.09.2020 р.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: