Справа № 572/2313/20
Провадження № 1-кп/565/143/20
Провадження №1-кс/565/260/20
У Х В А Л А

20 жовтня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:
- головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю:
- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
- прокурора - ОСОБА_3 ,
- потерпілого - ОСОБА_4 ,
- обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
- законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
- захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,
- представника служби у справах дітей - ОСОБА_8 ,
- представника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції - ОСОБА_9 ,
розглянувши в залі судового засідання у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000342, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вирка Сарненського району Рівненської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше несудимого, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.289, ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року подання голови Сарненського районного суду Рівненської області щодо визначення підсудності розгляду кримінального провадження №0000342 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.289, ч.1 ст.185 КК України задоволено, передано кримінальне провадження №0000342 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.289, ч.1 ст.185 КК України, на розгляд Кузнецовського міського суду Рівненської області, як територіально наближеного. Підсудність вказаного кримінального провадження Кузнецовському міському суду Рівненської області визначена відповідно до п.2 ч.1 і ч.2 ст.34 КПК України у зв`язку з тим, що в штаті Сарненського районного суду Рівненської області перебуває 5 суддів, з яких 3 не можуть здійснювати розгляд даного провадження, оскільки слухали поєднану справу щодо запобіжного заходу, суддя ОСОБА_10 перебуває у відпустці, а в судді ОСОБА_11 відсутня спеціалізація щодо розгляду кримінальних проваджень відносно неповнолітніх.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.289, ч.1 ст.185 КК України за таких обставин. Приблизно о 22 годині 00 хвилин 02 квітня 2020 року, перебуваючи в атомобілі, марки «ВАЗ 210994-20», р.н.з. НОМЕР_1 , на з`їзді автодороги сполученням «Городище-Рівне-Старокостянтинів», в напрямку станції Немовичі Сарненського району Рівненської області, під час суперечки, що виникла на ґрунті раптових неприязних відносин, діючи умисно, з метою позбавити життя, за допомогою перочинного ножа ОСОБА_5 наніс 21 удар в область шиї, грудної клітки та живота ОСОБА_12 , який працював таксистом в службі «Таксі 591» та прибув за його викликом, в результаті чого спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді різаної лінійної рани надвушної ділянки волосистої частини голови зліва, двох поверхневих горизонтально розташованих ран нижньої частини задньої поверхні шиї справа та задньої поверхні, однієї колото-різаної рани передньо-бокової поверхні верхньої частини шиї зліва з ушкодженням шийного органокомплексу, шести колото-різаних ран передньої та правої бокової поверхонь шиї з ушкодженням немагістральних судин шиї та частково тканин шийного органокомплексу, восьми колото-різаних ран у вигляді конгломерату на ділянці 30х15х17 см, в межах підключичної ділянки зліва, переднє-бокової поверхні грудної клітки зліва (від чотирьох ран раневі канали мають напрямок у плевральну порожнину з ушкодженням лівої легені, серцевої сорочки, серця, з наявністю рідкої крові в плевральній порожнині), чотирьох ран передньої поверхні грудної клітки справа на ділянці 16х14 см (від двох ран раневі канали мають напрямок у плевральну порожнину з ушкодженням легень, лівої легені, з наявністю рідкої крові в плевральній порожнині, двох ран в межах правої реберної дуги та підреберною дугою, від яких раневий канал має напрямок в черевну порожнину з ушкодженням очеревини без ушкодження органів живота), різаної рани нижньої третини внутрішньої поверхні правого плеча, різаної рани тильної поверхні середньої фаланги другого пальця правої кисті, які в своїй сукупності відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя людини в момент їх заподіяння і знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті. При цьому, причиною смерті ОСОБА_12 є множинні проникаючі колото-різані поранення шиї, грудної клітки, живота, з ушкодженням тканин шийного органокомплексу, легень, серця, що зумовило в короткий проміжок часу розвиток травматичного (комбінованого кардіального плевропневмонального шоку), зупинку серцевої діяльності та дихання, припинення функції центральної нервової системи. Після чого, неповнолітній ОСОБА_5 , приблизно о 22 годині 30 хвилин 02 квітня 2020 року, перебуваючи на з`їзді автодороги сполученням «Городище-Рівне-Старокостянтинів» в напрямку станції Немовичі Сарненського району Рівненської області, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, з метою приховування слідів вчинення злочину стосовно ОСОБА_12 , вирішив незаконно заволодіти автомобілем, марки «ВАЗ 210994-20», 2008 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , вартістю відповідно до висновку судової автотоварознавчої еспертизи 63620 (шістдесят три тисячі шістсот двадцять) грн. 75 коп., що перебував у користуванні ОСОБА_12 та на праві власності належить ОСОБА_13 , та сховати його в с.Волоша Сарненського району Рівненської області. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , сівши до салону автомобіля, запустив двигун ключем запалювання, при цьому не маючи дозволу на вчинення таких дій від його власника та розпочав рух автомобілем в напрямку автодороги сполученням «Городище-Рівне-Старокостянтинів», однак через відсутність навиків керування транспортними засобами, проїхавши приблизно 30 метрів, залишив автомобіль на дорозі та продовжив рух велосипедом в напрямку м.Рівне. Разом з тим, неповнолітній ОСОБА_5 приблизно о 22 годині 35 хвилин 02 квітня 2020 року, перебуваючи на з`їзді автодороги сполученням «Городище-Рівне-Старокостянтинів» в напрямку станції Немовичі Сарненського району, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, після спроби незаконного заволодіння автомобілем, марки «ВАЗ 210994-20», 2008 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав належні ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 341 (триста сорок однієї) грн., які перебували в салоні автомобіля, чим спричинив останньому матеріальних збитків на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд. Таким чином, умисні протиправні дії неповнолітнього ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.289, ч.1 ст.185 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, незаконне заволодіння транспортним засобом та таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
20 жовтня 2020 року на розгляд Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшло письмове клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури (далі по тексту прокурора) ОСОБА_3 від 19 жовтня 2020 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) діб без визначення розміру застави з урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України. Згідно з доводами прокурора, наведеними в цьому клопотанні, обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.289, ч.1 ст.185 КК України, підтверджується матеріалами досудового розслідування, зокрема: протоколом затримання ОСОБА_5 , відповідно до якого під час особистого обшуку останнього виявлено та вилучено до Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області одяг, в якому він був одягнений, чорну сумочку з маркуванням «Nike», купюри, номіналом 200 грн (ТЄ 5343363) та номіналом 1 грн. (НВ 6945953), на яких наявні плями бурого кольору, зовні схожі на кров; протоколом огляду місця події, відповідно до якого на з`їзді автодороги сполученням «Київ-Ковель-Ягодин» в напрямку станції Немовичі Сарненського району Рівненської області виявлено автомобіль, марки «ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого наявні плями бурого кольору, зовні схожі на кров, а поруч з автомобілем виявлено труп ОСОБА_12 з ознаками насильницької смерті; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_12 №71 від 03 квітня 2020 року, згідно з яким у останнього виявлено тілесні ушкодження у вигляді травматичного (комбінованого) шоку, множинних проникаючих колото-різаних поранень шиї, грудної клітки, живота з ушкодженнями тканин шийного органокомплексу (зліва частково), легень, серця з ознаками гострої масивної внутрішньої та зовнішньої кровотечі, від чого він помер на місці події; протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 , в якому він показує обставини та механізм нанесення ударів ОСОБА_12 , які повністю збігаються з тілесними ушкодженнями, виявленими на тілі ОСОБА_12 ; показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ; протоколом впізнання за голосом ОСОБА_14 голосу ОСОБА_5 , як особи, яка телефонувала їй з абонентського номеру НОМЕР_2 та викликала таксі до станції Немовичі Сарненського району; протоколом огляду місця події лісового масиву, розташованого на 85 км. автодороги сполученням «Городище-Рівне-Старокостянтинів», неподалік с.Малушка Березнівського району, в ході проведення якого виявлено та вилучено складний ніж із нашаруванням речовини бурого кольору, схожої на кров, який за описом належить підозрюваному ОСОБА_5 та останній викинув його у вказаному місці після скоєння вбивства та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, з якими сторона захисту ознайомлена в порядку ст.290 КПК України. На переконання прокурора, заявлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися. Обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, так як останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч.1 ст.115 КК України, санкцією якої передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») може спонукати його до втечі. При цьому прокурор покликається також на рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року, згідно з яким врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. Окрім цього, сторона обвинувачення зазначає про поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , який відразу після вчинення злочину покинув місце події, не став чекати на приїзд працівників поліції та перебував тривалий час у лісі, що вказує на можливість його переховування від суду в разі перебування на волі. Подальші вчинки обвинуваченого ОСОБА_5 до моменту його затримання були спрямовані на знищення доказів, які могли б підтвердити його причетність до вчинення даного злочину, а саме: намагання ОСОБА_5 спалити труп, змити руки від крові, змінити засоби зв`язку. Згідно з доводами прокурора на даний час у разі обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного із триманням під вартою, у зв`язку з його обізнаністю про місце проживання потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні не виключається наявність додаткового ризику незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на вказаних осіб, які надали проти нього показання. Окрім наявності вагомих доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень і тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, прокурор просить суд при вирішенні вказаного клопотання про продовження запобіжного заходу врахувати також такі обставини: обвинувачений ОСОБА_5 має повних 18 років; йому діагностовано двобічну плоскостопість; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; з 26 лютого 2009 року знаходиться на первинному обліку у службі у справах дітей Сарненської районної державної адміністрації як дитина, позбавлена батьківського піклування; проживає в АДРЕСА_2 з опікуном ОСОБА_18 , 1955 року народження; раніше несудимий; за попереднім місцем навчання у Великовербченській ЗОШ І-ІІІ ст. та в Рівненському СІЗО характеризується посередньо; дані, які б свідчили про міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання відсутні. З огляду на вказані обставини та суспільну небезпечність особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який вчинив умисне особливо тяжке кримінальне правопорушення, на переконання прокурора, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_5 , окрім тримання під вартою, є неможливим, оскільки не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, забезпечити виконання процесуальних рішень та запобігти виникненню зазначених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та подальшій його злочинній діяльності. З цих підстав і обґрунтувань прокурор просить продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) діб без визначення розміру застави з урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України.
Згідно з розпискою від 19 жовтня 2020 року обвинувачений ОСОБА_5 отримав копію вказаного клопотання прокурора 19 жовтня 2020 року. Цю обставину обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив у судовому засіданні.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала зазначене клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 з наведених в ньому підстав і мотивів.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що він не заперечує проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки вважає обвинуваченого ОСОБА_5 суспільно-небезпечним для всіх оточуючих та таким, що може незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що в даному випадку йому не має сенсу переховуватись від суду, бо зізнався в скоєному.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що вона не знає, що сказати в цьому випадку.
На думку захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 , в даному випадку не має сенсу заперечувати проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Представник служби у справах дітей ОСОБА_8 і представник уповноваженого підрозділу органів Національної поліції ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначили, що вони залишають вирішення клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на розсуд суду.
Інших клопотань учасники судового провадження не заявили.
Заслухавши думки учасників процесу, на підставі матеріалів кримінального провадження, наданих стороною обвинувачення, суд прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Такий висновок суду ґрунтується на наступних підставах.
Згідно з ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 і п.4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ст.186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно з п.20-5 розділу ХІ Перехідних положень КПК України під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Частинами 1, 2 ст.492 КПК України встановлено, що за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що 03 квітня 2020 року о 04 годині 45 хвилин на ділянці лісового масиву, що на узбіччі автомобільної дороги сполученням «Городище-Рівне-Старокостянтинів», а саме: на відстані близько 3 км. від с.Малушка Березнівського району в напрямку м.Рівне ОСОБА_5 затриманий працівниками Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області з підстав наявності на одязі плям крові, які вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_19 від 04 квітня 2020 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі без визначення розміру застави. Строк дії ухвали закінчується 01 червня 2020 року.
Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_19 від 21 травня 2020 року продовжено для підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі строком на 30 днів до 21 червня 2020 року без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Строк дії ухвали до 21 червня 2020 року.
Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_20 від 12 червня 2020 року продовжено для підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» до 03 липня 2020 року без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Строк дії ухвали до 03 липня 2020 року.
Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_19 від 24 червня 2020 року продовжено для підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі строком на 60 днів до 22 серпня 2020 року без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Строк дії ухвали до 22 серпня 2020 року.
Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_21 від 20 серпня 2020 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 03 вересня 2020 року з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2020 року клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено, обрано обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів. Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчує свою дію 31 жовтня 2020 року.

Обвинувачений ОСОБА_22 утримується в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Станом на момент розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальне провадження №0000342, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.289, ч.1 ст.185 КК України, перебуває на стадії дослідження доказів. На цьому етапі здійснення судового провадження надані суду матеріали та висновок органу досудового розслідування дають підстави вважати вказану підозру (обвинувачення) обгрунтованими.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.185, ч.1 ст.289 КК України, що є особливо тяжким злочином, кримінальним проступком і нетяжким злочином відповідно, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років; штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років; обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк відповідно.
При цьому суд врахував, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.
Відповідно до п.57 рішення Європейського суду з прав людини за скаргою №25629/94 від 27 листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної ґарантії проти свавільного арешту й затримання і це передбачено підпунктом с) пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кембелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, серія А, №182, с.16, п.32). Однак факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий самий рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування (рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, серія A, №300-A, с.27, п.55).

Таким чином, наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність обставин або відомостей, які могли б переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити інкримінований злочин.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та його продовження суд не вправі надавати оцінку доказам чи в інший спосіб перевіряти доведеність вини обвинуваченого, окрім з`ясування вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. Питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення згідно з п.п.1-3 ч.1 ст.368, ст.373 і ч.ч.3, 4 ст.374 КПК України суд вирішує, ухвалюючи вирок (виправдувальний, або обвинувальний) безпосередньо після закінчення судового розгляду.
Виходячи з положень ч.ч.1, 2 ст.29 Конституції України та беручи до уваги положення міжнародних правових актів щодо захисту права людини на свободу та особисту недоторканність, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене на підставах та в порядку, визначених законами України, таке обмеження має бути домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Отже, здійснюючи судове провадження, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Враховуючи серйозність висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_5 вказаного обвинувачення, в тому числі вчинення умисного особливо тяжкого злочину, який скоєний із застосуванням насильства та спричинив загибель людини, а також наявність на теперішній час ризиків переховування обвинуваченого від суду, знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, суд вбачає підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Зазначені ризики, які не зменшились та продовжують існувати на теперішній час, виправдовують продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам. Ці обставини доведено прокурором.
При цьому надані прокурором матеріали свідчать, що обґрунтування наявності вказаних ризиків не зводиться лише до тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень. У даному випадку серйозність висунутого обвинувачення не є головним чинником для оцінки можливості того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, незаконно впливатиме на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджатиме відправленню правосуддя, однак суворість покарання, що загрожує обвинуваченому, має значення для оцінки небезпеки його зникнення.
Суд врахував, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень у сімнадцятирічному віці, за попереднім місцем навчання у Великовербченській ЗОШ І-ІІІ ступенів Сарненського району Рівненської області та за місцем утримання у Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» обвинувачений ОСОБА_5 характеризується посередньо. Дані, які б свідчили про міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання в наданих суду матеріалах відсутні. ОСОБА_5 перебуває на первинному обліку в службі у справах дітей Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області як дитина, позбавлена батьківського піклування, з тих підстав, що його батько ОСОБА_22 позбавлений батьківських прав, а мати ОСОБА_6 інвалід дитинства по зору І групи і не може здійснювати догляд за дитиною. Відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його вік, соціальний стан, відсутність судимостей не зменшують заявлених прокурором ризиків у цьому кримінальному провадженні.
З огляду на обставини, за яких ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.185 і ч.1 ст.289 КК України, його поведінку, спрямовану на знищення слідів і доказів причетності до вчинення кримінальних правопорушень, час, місце та обставини його затримання, його взаємостосунки із потерпілим і свідками, обізнаність про їх місце проживання та дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд визнав за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 (шістдесят) днів. Обставини, встановлені під час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , є достатніми для переконання, що жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час цього розгляду ризикам, передбаченим п.п.1-3 ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього законом процесуальних обов`язків.
З врахуванням того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який вчинений із застосуванням насильства та спричинив загибель людини, на підставі ч.4 ст.183 КПК України суд визнав за необхідне не визначати розмір застави обвинуваченому у цьому кримінальному провадженні.
З наведених підстав клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 (шістдесят) днів є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладені обставини, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 199, 331, ч.1 ст.372, ч.2 ст.392, ст.ст.376, 484, 492 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задоволити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на шістдесят днів.
Ухвала суду закінчує свою дію 18 грудня 2020 року.
Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у цей строк з дня отримання копії даної ухвали суду.
Повний текст ухвали оголосити 26 жовтня 2020 року о 09 годині 00 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1