Справа №355/193/20
Провадження №1-кп/359/309/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2021 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000065, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.02.2020 року, що надійшли до суду за підсудністю з Київського апеляційного суду з обвинувальним актом з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

та вивчивши матеріали кримінального провадження

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, за наступних обставин.
Так, 06.02.2020 року близько 08 год. 00 хв. (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , перебуваючи в с. Лукаші Баришівського району по вул. Шевченка, а саме, на зупинці громадського транспорту, помітив поблизу паперовий згорток, до якого підійшов та взяв його до рук. Після цього, ОСОБА_3 розгорнув паперовий згорток та побачив, що всередині знаходиться біло-рожева порошкоподібна речовина, що за зовнішніми ознаками схожа на психотропну речовину амфетамін.
Усвідомлюючи, що знайдена ним речовина є психотропною речовиною амфетаміном, обіг якої обмежено відповідно до чинного законодавства України, а саме ст.12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ОСОБА_3 вирішив незаконно придбати вказану речовину з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, ОСОБА_3 , діючи умисно, виявлений згорток із вмістом психотропної речовини (амфетаміну) поклав до правої зовнішньої кишені свого верхнього одягу (куртки), та пішов у напрямку свого місця проживання, таким чином, здійснивши незаконне придбання вказаної психотропної речовини та розпочавши її незаконне зберігання з метою особистого вживання, без мети збуту.
Наступного дня, 07.02.2020 року, працівниками поліції Баришівського ВП Переяслав Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, близько 21 год. 30 хв. поблизу будинку №1-а по вул. Шевченка в с. Лукаші Баришівського району Київської області зупинено ОСОБА_3 , у якого виявлено паперовий згорток із порошкоподібною речовиною світло рожевого кольору масою 0,357 г. із вмістом в ній психотропної речовини, яка обмежена в обігу амфетаміном, масою 0,179 г., яку ОСОБА_3 посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав за вищевказаних обставин та незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
Відповідно до висновку експерта надана на дослідження порошкоподібна речовина світло рожевого кольору масою 0,357 г. містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,179 г.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфікуються як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, тобто як вчинення кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Крім того, 26.01.2021 року в даному кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченим в присутності захисника укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468-472 КПК України.
В угоді про визнання винуватості, в присутності захисника сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.309 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував завдані збитки.
В угоді, сторони узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в скоєнні проступку, який йому інкримінується, і передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити. Зобов`язувався відшкодувати процесуальні витрати, пов`язані з призначенням судової експертизи. Захисник також підтримала указану угоду та вказала на добровільність позиції і власне волевиявлення ОСОБА_3 при її укладенні.
Прокурор в судовому засіданні просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні угоди про визнання винуватості вимоги та правила КПК України та КК України дотримані.
Заслухавши учасників провадження та перевіривши матеріали кримінального провадження у відповідному обсязі, суд вважає за необхідне угоду про визнання винуватості затвердити з наступних підстав.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, оскільки санкція ч.1 ст.309 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом до шести місяців, або обмеження чи позбавлення волі до трьох років, що дає можливість підписання даної угоди. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Згідно вимог ст.ст. 468-469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена, в тому числі, у провадженнях щодо кримінальних правопорушень проступків.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання ОСОБА_3 при проведенні досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.
При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції кримінального закону.
Обрані вид та розмір покарання узгоджуються з характеризуючими матеріалами щодо обвинуваченого та пом`якшуючими обставинами, якими є щиро каяття, сприяння органам досудового слідства у розкритті правопорушення, тощо.
Суд вважає, що згідно вимог ч.2 та ч. 5 ст.65 КК України, обрана міра покарання у виді штрафу міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, зважаючи на особу обвинуваченого та відношенням останнього до скоєного.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості, - підлягає затвердженню.
При призначенні ж обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що ОСОБА_3 має бути призначене за вчинений кримінальний проступок покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Призначення ж іншого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючі особу дані, відношення останнього до скоєного. Підстав для застосування більш суворого покарання судом не встановлено.

При цьому суд враховує положення ст. 5 КК України щодо зворотної дії в часі закону про кримінальну відповідальність, та те, що 01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень». Згідно вказаного закону покарання за ч.1 ст. 309 КК України, що була віднесена до кримінальних проступків, з урахуванням вимог ст. 12 КК України, змінилось та погіршує становище обвинуваченого, оскільки передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

За таких обставин, враховуючи вищенаведені положення КПК України (Глава 30), а також, що Закон посилив кримінальну відповідальність через збільшення розмірів штрафу, який може бути призначений особі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки це покращує становище обвинуваченого і він має можливості сплатити визначений судом розмір такого штрафу. Перешкод для призначення такого покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Тому саме таке покарання, на думку суду, має на меті не лише покарання а і виправлення обвинуваченого, з урахуванням обставин вчиненого ним, його матеріального та сімейного становища, тощо.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати становлять 1256 грн. 08 коп. за проведення судової експертизи, що підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави України.

Запобіжний захід не обирався, підстав для обрання судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 65-67, 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, 473-475 КПК України, ст.ст. 5, 50, 65-67, 309 КК України, суд
у х в а л и в :
Затвердити угоду від 26.01.2021 року про визнання винуватості, підписану в кримінальному провадженні №0000065, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2020 року, укладену між прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Засуджений ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), зобов`язаний сплатити суму штрафу на рахунок Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Київській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; банк отримувач: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0010001; код класифікації доходів: 21081100), - в місячний строк з моменту набрання вироком суду законної сили.
Після набрання вироком суду законної сили, речові докази в кримінальному провадженні, а саме: паперовий згорток, в якому знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору - амфетамін вагою 0,357 г., переданий на зберігання до камери речових доказів Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), - на користь Держави України рахунок отримувача: UA0010004; отримувач коштів: ГУК у Київській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів бюджету: 24060300), - 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.
Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1