Провадження № 1-кп/686/1549/20
14 вересня 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утримані двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України,-
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, 06 липня 2020 року близько 09 год. 40 хв., перебуваючи неподалік будинку 60/4 по пр. Миру в м. Хмельницькому, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , який рухався на велосипеді по узбіччю дороги по вул. Перемоги в бік просп. Миру, після чого з метою подолання можливого фізичного опору останнього зупинив його поштовхом в корпус, та почав вимагати, щоб потерпілий зняв рюкзак, який знаходився в нього за спиною та почувши відмову ОСОБА_9 , умисно, з метою відкритого викрадення майна застосував фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я в момент його заподіяння, а саме наніс один удар кулаком лівої руки в область скроні з правого боку потерпілому ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу зовнішнього краю правої очниці на рівні верхньої повіки ока, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, а мають незначні скороминущі наслідки. Продовжуючи протиправні дії, ОСОБА_5 , із застосуванням фізичної сили та подоланням можливого фізичного опору зняв із спини потерпілого рюкзак, після чого, діючи умисно, відкрито дістав та викрав чохол, звідки викрав грошові кошти в сумі 1000 грн., а саме: 1 купюра номіналом 500 грн. та 5 купюр номіналом по 100 грн., дисконтні картки магазинів «Winetime», «Наше пиво» та піцерії «Челентано», студентський квиток на ім`я ОСОБА_9 , 6 фотознімків формату «3x4» із зображенням ОСОБА_9 та зарядний пристрій до навушників марки «Urbanista», які для потерпілого матеріальної цінності не представляє, емітовану АТ «Укрексімбанк» банківську картку - студентський квиток серії НОМЕР_1 виданий Хмельницьким національним університетом на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який згідно примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, диспозиції ч. 1 ст. 200 КК України, ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України від 05.11.2014 № 705, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засіб доступу до банківського рахунку. Після цього, ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину разом з вищевказаним майном потерпілого ОСОБА_9 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, заподіявши при цьому останньому майнової шкоди на загальну суму 1000 грн.
Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених: ч. 2 ст. 186 КК України (відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого) та ч. 1 ст. 357 КК України (викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів).
14 вересня 2020 року між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості на таких умовах:
-заява потерпілого ОСОБА_4 проте, що він до обвинуваченого ОСОБА_5 , претензій не має;
-наявність на утриманні двох малолітніх дітей;
-відсутність обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання;
-сторони погодили призначити обвинуваченому покарання: - за ч. 1 ст. 357 КК України у виді у виді 1 (одного) року обмеження волі; - за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 визначені обов`язки.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України. Обвинувачений свою винуватість у вчиненому визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості. Позицію обвинуваченого підтримав його захисник адвокат ОСОБА_6 .
Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена в межах санкцій ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових правопорушень. При цьому, враховано ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, що пом`якшує йому покарання. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому відсутні.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, з урахуванням особи винного, а також наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку укладену між сторонами угоду про визнання винуватості затвердити та призначити ОСОБА_5 узгоджене ними покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Стосовно ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові.
Враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком, суд вважає за можливе накладений арешт скасувати.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України, суд
Укладену 14 вересня 2020 року між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 у покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази по справі:
- студентський квиток НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_9 , який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області по вул. Пушкіна, 15 в м. Хмельницькому, повернути за належністю ОСОБА_9 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: