Ухвала

26 січня 2021 року
м. Київ

справа № 522/4175/14-к
провадження № 51-5075 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 31 липня 2020 року щодо нього,

встановив:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 09 листопада 2020 року касаційну скаргу засудженого, у зв`язку з недотриманням вимог статей 427, 436 та 438 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.
У вказаній ухвалі суду наголошувалося на тому, що ОСОБА_4 , крім іншого, у касаційній скарзі не наводив обґрунтування незаконності чи необґрунтованості оскаржуваного судового рішення з огляду на положення статей 412-414 вказаного Кодексу.

У межах наданого судом строкузасуджений ОСОБА_4 надіслав до касаційного суду уточнену касаційну скаргу, проте недоліки, на які йому наголошував суд касаційної інстанції у своїй ухвалі, повністю не усунув.
Із змісту уточненої касаційної скарги не вбачається у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень відповідно до статей 412-414 КПК України, не вказано на підстави для їх зміни або скасування та на конкретні порушення закону, допущені апеляційним судом при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, з огляду на ст. 419 КПК України.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, та відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу та переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. Тому, відсутність у ній обґрунтування з підстав передбачених в ст. 438 КПК України про, що було наголошено засудженому в ухвалі Верховного Суду, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Разом з цим, колегія суддів враховує, що засудженим у заяві, доданій до уточненої касаційної скарги від 30 листопада 2020 року, вказувалось, що він не отримав копію ухвали Верховного Суду від 09 листопада 2020 року про залишення його касаційної скарги без руху, а тому не має можливості усунути в повній мірі недоліки касаційної скарги.
Проте, копію вказаної ухвали Верховного Суду ОСОБА_4 отримав 30 листопада 2020 року, що підтверджується розпискою наданою Державною установою «Первомайська виправна колонія (№ 117)» за вих. № 10/12/1-2024 від 30.11.2020 року.
Таким чином, останнім днем на усунення недоліків касаційної скарги залишеної без руху для засудженого ОСОБА_4 було 15 грудня 2020 року.
Однак, маючи можливість та строк на усунення недоліків касаційної скарги, шляхом врахування всіх недоліків, на яких наголошував Верховний Суд в ухвалі від

09 листопада 2020 року, засуджений своїм правом не скористався, іншої касаційної скарги, яка б відповідала вимогам ст. 427 КПК України, до Верховного Суду не надав.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи, що ОСОБА_4 не усунув недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу засудженому з усіма доданими до неї матеріалами.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 31 липня 2020 року щодо нього, повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3