справа № 156/769/20
Номер провадження: 1-кп/156/109/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2020 року смт. Іваничі Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іваничі кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Низкиничі Іваничівського району, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, освіта повна загальна середня, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,
в с т а н о в и в :
Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 липня 2020 року близько 11.05 год., на автодорозі Т-0305 зі сполученням смт. Іваничі - м. Нововолинськ, біля перехрестя вул. Тарасова - вул. Шевченка в смт. Іваничі, Волинської області, поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області, старшим сержантом поліції ОСОБА_6 спільно з інспектором СРПП Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , зупинено автомобіль марки, «DAEWOO», моделі «NEХIA» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого, ОСОБА_5 , порушив вимоги п.2.3 В Правил дорожнього руху України, а саме, керував автомобілем обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, а також п. 2.1 Г Правил дорожнього руху України, а саме, не мав при собі та не пред`явив чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.
В подальшому ОСОБА_5 , знаходячись біля службового автомобіля марки «RENAULT» моделі «DОKKER» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під час оформлення поліцейським СРПП Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 адміністративних матеріалів про порушення ним ПДР України, висловив пропозицію працівнику поліції ОСОБА_6 , який відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є службовою особою правоохоронного органу в зв`язку з постійним виконанням функцій представників влади із правоохоронними і правозастосовними повноваженнями, надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошей за те, щоб вказана службова особа з використанням наданої йому влади та службового становища не вчиняла дій в його інтересах, тобто не складала протокол про адміністративне правопорушення і не притягувала його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України. У відповідь працівник поліції ОСОБА_6 , пояснив та неодноразово попередив ОСОБА_5 про те, що за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі передбачена кримінальна відповідальність. Однак останній, незважаючи на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність, переслідуючи мету ухилення від відповідальності за порушення ПДР України, продовжив вчиняти дії, направлені на пропозицію та надання неправомірної вигоди.
Так, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи біля службового автомобіля марки «RENAULT» моделі «DОKKER» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », на перехресті вул. Тарасова - вул. Шевченка в смт. Іваничі з метою уникнення відповідальності за порушення ПДР України, надав неправомірну вигоду в сумі 200 грн. поліцейському СРПП Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , поклавши вказані гроші на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля марки «RENAULT» моделі «DОKKER» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 ». В подальшому вказані злочинні дії ОСОБА_5 були негайно припинені, зокрема працівник поліції ОСОБА_6 у межах своїх повноважень, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про запобігання корупції» вжив невідкладних заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення злочину, шляхом відмови від отримання неправомірної вигоди та повідомлення по телефону про даний факт на лінію «102» ГУНП у Волинській області. На місце події терміново прибули працівники Іваничівського відділення поліції, які вилучили гроші в сумі 200 грн., які ОСОБА_5 надав працівнику поліції ОСОБА_6 , як неправомірну вигоду за не притягнення його до відповідальності у зв`язку з вчиненням адміністративних правопорушення, передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразилися у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду та наданні неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України.
29 липня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно з умовами даної угоди начальник Іваничівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 - сторони угоди, дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, а також погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
В угоді про визнання винуватості зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами.
Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно з ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено,що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана суспільним інтересам.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення і вид покарання.
У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та дав згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості.
Прокурор та захисник обвинуваченого зазначили, що є всі підстави для затвердження угоди судом.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч.1 ст. 369 КК України на час вчинення злочину.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи із вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому міри покарання, узгодженої сторонами.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Щодо застосування спеціальної конфіскації на майно, яке було предметом злочину, про що було зазначено прокурором, суд приходить до висновку про можливість такого застосування, виходячи із наступного.
Відповідно до ст.96-1КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.
Санкцією ч. 1 ст.369 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі, отже за цим злочином можливо застосувати спеціальну конфіскацію.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення.
Відповідно до постанови про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 19 травня 2020 року грошові кошти: дві банкноти номіналом по 100 грн. серії СЗ № 8968267 та серії МД № 8408112 знаходяться на зберіганні у філії «Волинського головного регіонального управління» АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: пр. Відродження, 1, м. Луцьк, Волинської області.
Суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію до вказаних грошових коштів.

Керуючись ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст.ст. 100, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 липня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 369 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Речові докази: грошові кошти: дві банкноти номіналом по 100 грн. серії СЗ № 8968267 та серії МД № 8408112 , що знаходяться на зберіганні у філії «Волинського головного регіонального управління» АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: пр. Відродження, 1, м. Луцьк, Волинської області відповідно до постанови про визнання та приєднання до провадження речових доказів , - конфіскувати в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1