21.08.20 Справа №469/1398/17
1-кс/469/80/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 року смт.Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілих - ОСОБА_4 ,
- ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції заяву потерпілого у кримінальному провадженні №0003096 від 28.08.2016 року ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду справи №469/1398/17 у кримінальному провадженні №0003096 від 28.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Березанського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0003096 від 28.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.03.2018 року головуючою суддею у вказаному кримінальному провадженні визначено ОСОБА_7 (а.п.55).

02 липня 2020 року до Березанського районного суду Миколаївської області надійшла заява ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду справи №469/1398/17.
Заява мотивована тим, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до Березанського районного суду Миколаївської області 05 березня 2018 року та станом по дату подання даної заяви суддею Березанського районного суду Миколаївської області було проведено лише одне судове засідання, крім цього наступний розгляд даної справи призначено судом на 21.10.2020 року.
Вищенаведене, на думку заявника, свідчить про цілеспрямоване затягування суддею Березанського районного суду Миколаївської області розгляду даної справи, з метою закриття даного кримінального провадження з підстав, визначених ст.49 КК України.
Посилаючись на наведені обставини та положення ст.ст.8, 21, 75 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, судову практику Європейського суду з прав людини, ОСОБА_4 просить відвести суддю ОСОБА_7 від розгляду справи №469/1398/17.

У судовому засіданні ОСОБА_4 заяву про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду справи №469/1398/17 підтримав з підстав, викладених у заяві. Вважає суддю ОСОБА_7 упередженою у даній справі.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заяву про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду справи №469/1398/17 підтримали.

В судове засідання представник потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_8 та захисник обвинуваченого ОСОБА_10 , повідомлені належним чином про дату, місце і час судового засідання, не з`явилися.
За таких обставин суд розглянув справу за їх відсутності.
Обвинувачений ОСОБА_8 надіслав до суду письмові заперечення від 21.08.2020 року (а.п.36). у яких просив заяву про відвід судді ОСОБА_7 розглянути за його відсутності, у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_7 відмовити за відсутності підстав для її задоволення.

Суддя ОСОБА_7 у письмовій формі повідомила суд про розгляд заяви потерпілого ОСОБА_4 про її відвід без її участі.

Суд, вислухавши думку прокурора, заявника ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дослідивши надані матеріали, дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Разом із тим, в судовому засіданні жодних відомостей на підтвердження вказаних обставин суду надано не було.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і Законів України на засадах верховенства права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Таким чином, з викладеного вбачається, що для висновку про наявність підстав для відводу чи самовідводу судді, судом мають бути встановлені об`єктивні сумніви стосовно його неупередженості.

Разом з тим, заява ОСОБА_4 містить посилання на цілеспрямоване, на думку потерпілого, затягування суддею Березанського районного суду Миколаївської області розгляду даної справи, з метою закриття даного кримінального провадження з підстав, визначних ст.49 КК України.

В той же час, з досліджених в судовому засіданні матеріалів вбачається, що суддею ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0003096 від 28.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України призначалося дев`ять судових засідань, які відкладалися з різних процесуальних підстав, передбачених чинним процесуальним законом України, що суперечить твердженням заявника стосовно того, що суддею ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні було проведено лише одне судове засідання.

Крім того, суд звертає увагу на те, що за наявною у матеріалах справи інформацією, наданою провідним спеціалістом Березанського районного суду Миколаївської області від 21 серпня 2020 року (а.п.37) суддя ОСОБА_7 з 22 листопада 2017 року по 26 травня 2020 року здійснювала правосуддя у Березанському районному суді Миколаївської області одна. До того ж, вона виконує обов`язки слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області.

Таким чином, наведені обставини, на думку суду, на дають підстав для обґрунтованого висновку про наявність об`єктивних сумнівів стосовно неупередженості судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0003096 від 28.08.2016 року.

Також суд звертає увагу на те, що за змістом ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з ч.1 ст.35 КПК України у суді функціонує автоматизована система документообігу суду, яка зокрема, забезпечує об`єктивний та неупереджений розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями з додержанням принципів черговості та однакової кількості проваджень для кожного судді.

За загальним правилом, закріпленим у ч.1 ст.319 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів.

Таким чином, наслідком немотивованого відводу судді, на думку суду, буде порушення вимог ч.1 ст.35 та ч.1 ст.319 КПК України щодо об`єктивного та неупередженого розподілу матеріалів кримінального провадження та щодо незмінності складу суду.

На підстав викладеного, керуючись вимогами ст.ст.80 ,81, 75, 370, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви у потерпілого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду справи №469/1398/17 у кримінальному провадженні №0003096 від 28.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: